Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування витрат на поховання та утримання майна. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідачі в порядку спадкування за законом отримали по ? частині зазначеної квартири. Проте матеріальні витрати на поховання понесла позивач. Також позивачем понесені витрати на сплату житлово-комунальних послуг у розмірі 2 824,74 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів витрати на поховання у розмірі 9 420,53 грн., та стягнути солідарно витрати на утримання майна у розмірі 2 824,74 грн. Під час розгляду справи позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути солідарно з відповідачів витрати на поховання у розмірі 15 027,81 грн. та стягнути солідарно витрати на утримання майна у розмірі 2 824,74 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому відповідачі зобов'язані відшкодувати позивачу витрати на утримання спадкового майна. Позивач понесла витрати на організацію та проведення поховання у сумі 1373,53 грн., надання додаткових ритуальних послуг у сумі 8047,00 грн. та з метою економії коштів прийняла участь у придбанні родинної намогильної споруди, передавши [PERSON] кошти у сумі 8000 грн., що підтверджується розпискою, товарними чеками, світлинами. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON], Представник відповідачів [PERSON] позов не визнала. Пояснила, що не визнає позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів оплати за житлово-комунальні послуги за період з березня 2013 року по жовтень 2014 року, оскільки 19 травня 2014 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва встановлено факт проживання позивача із [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з лютого 1980 року по [INFO] року. Задоволено зустрічні позовні вимоги та визнано право власності в порядку спадкування за законом по ? частині спірної квартири та по ? частині грошових вкладів. 05 квітня 2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва встановлено порядок користування спірною квартирою. Відповідачі в квартирі не проживали, не доручали оплачувати житлово-комунальні послуги. Позивачем не доведені витрати на виготовлення та спорудження надгробного пам'ятника. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. [INFO] року помер [PERSON] (а.с.6). [INFO] року між позивачем та ритуальною службою СКП «Спеціалізований комбінат ПКПО» укладено договір на організацію та проведення поховання № 7.12487.3 (а.с.7-7 зв.), а також договір про надання додаткових ритуальних послуг на загальну суму 8047,00 грн. (а.с. 81,90). Позивач просила про відшкодування понесених нею витрат на поховання померлого [INFO] року [PERSON] у розмірі 15 027,81 грн. На підтвердження розміру витрат замовлення та установки пам'ятника позивачем надано розписку [PERSON] від 15 вересня 2015 року про передачу наданих позивачем грошових коштів у розмірі 8000,00 грн. на замовлення та установку пам'ятника [PERSON] (а.с.96), товарні чеки про оплату замовлення та установку пам'ятника [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у сумі 15 400,00 грн. довжиною 220 мм , висотою 220 мм , шириною 30/15 мм(а.с.92-92 зв.,93) та світлини, що підтверджують установку цього пам'ятника (а.с. 94,95). Статтею 1216 ЦК України визначено спадкування як перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входить до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом( ст.1219 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України установлено, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідачі є спадкоємцями першої черги. Статтею 1232 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до роз'яснень, наданих Верховним Судом України в п. 15 постанови від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», на вимогу про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця (ст. 1232 ЦК), а також витрат на охорону спадкового майна (ст. 1283 ЦК) не поширюються правила ст. 1281 ЦК про порядок і строки пред'явлення вимог кредитором спадкодавця, оскільки вони не випливають із зобов'язань спадкодавця. Тому на такі вимоги поширюється загальна позовна давність (ст. 257 ЦК). У ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до вказаного Закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Квитанцією від [INFO] року позивачем підтверджено оплату по договору-замовленню на організацію та проведення поховання у сумі 1373,53 грн.(а.с.7 зв.), товарним чеком від 18 березня 2013 року - по договору від [INFO] року у сумі 6997,00 грн. (а.с.91). Отже, витрати позивача на організацію та проведення поховання у сумі 1373,53 грн., надання додаткових ритуальних послуг у сумі 6997,00 грн. із вирахуванням виплаченої 19 березня 2013 року допомоги на поховання у сумі 2392,72 грн. (а.с.79) складають у сумі 5977,81 грн. ( 6997,00+1373,53-2392,72). Вирішуючи заявлені позовні вимоги щодо стягнення витрат на замовлення та установку пам'ятника, суд вважає таке. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.01.2013 року № 17 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б В.2.2-35:2013 «Намогильні споруди та склепи. Загальні технічні вимоги» на підставі рішення Науково-технічної ради Мінрегіону України від 20.12.2012 року № 241 прийнято національний стандарт ДСТУ Б В.2.2-35:2013 «Намогильні споруди та склепи. Загальні технічні вимоги», розробленого відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу», з наданням чинності з 1 грудня 2013 року. Згідно п. 3.3 ДСТУ Б В.2.2-35:2013 пам'ятник - об'ємна форма (скульптура, геометрична фігура тощо) або вертикальна плита із каменю чи залізобетону, яку встановлюють як пам'ятний знак на могилах чи в пам'ятних місцях і на якій карбують написи, зображення, що увічнюють пам'ять про померлого. Пунктом 6.1.7 цих стандартів передбачені загальні габаритні розміри намогильної споруди та елементів благоустрою місця для поховання (могили), які не можуть перевищувати розмірів земельної ділянки, відведеної під поховання у встановленому порядку (таблиця 1). Таблиця 1 містить дані щодо площі та розміру земельної ділянки для поховання, виду поховання, площі та розміри земельної ділянки площа, довжини, ширини, а саме: родинне - 6,6; 2,2; 3,0; подвійне - 4,8; 2,2;2,2; одинарне - 3,3; 2,2 ;1,5; урна з прахом -0,64; 0,8; 0,8. Пунктом 6.3.2 визначено виготовлення намогильних споруд із природного каменю. Намогильні споруди із природного каменю відповідно до 6.1.4 цього стандарту виготовляють із: вулканічних порід: граніту - Г. Згідно товарних чеків на придбання та встановлення родинного пам»ятника [PERSON], [PERSON] та [PERSON] оплачено 15400,00 грн. Листами Київської Торгово-промислової палати від 18 жовтня 2016 рок, Головного управління статистики у м. Києві від 04 жовтня 2016 року повідомлено про неможливість надання інформації щодо граничної вартості стандартних пам'ятників у вересні 2015 року по місту Києву (а.с. 108,109). Оскільки придбано та встановлено родинний пам»ятник [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідачі є спадкоємцями [PERSON], відшкодуванню підлягає 1/3 частина вартості у сумі 5133,00 грн. (15400,00: 1/3). Тому оплата родинного пам»ятника у сумі 8000,00 грн. є правом позивача та не тягне за собою обов»язок відповідачів щодо відшкодування цієї суми. З урахуванням того, що солідарні зобов»язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом (ст. 541 ЦК України) та, виходячи із вимог ст. 1282 ЦК України щодо зобов»язання кожним із спадкоємців особисто задовольнити вимоги кредитора, та рівності частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом підлягає стягненню з відповідачів в рахунок відшкодування понесених витрат на поховання померлого [INFO] року [PERSON] по 5 555,41 грн.( 5977,81 грн.:2+ 5133,00 грн.:2) з кожного. Позивач просить стягнути солідарно витрати на утримання майна у розмірі 2 824,74 грн. Представник відповідача заперечувала проти задоволення вимог на утримання майна, оскільки відповідачі квартирою не користувалися та доручення про сплату житлово-комунальних послуг позивачу не надавали. На підтвердження цього надано рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з лютого 1980 року по [INFO] року. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кожному після смерті [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.47-53), рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року в частині встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу скасовано та ухвалено нове, яким встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2013 року по [INFO] року (а.с. 54-56), ухвалу Верховного суду України від 08 вересня 2015 року про відмову у допуску справи до розгляду (а.с.57, 58-59), рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року про задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи ЖБК «Меліоратор» про визначення порядку користування квартирою (а.с.63-65). Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Статтею 1220 ЦК України визначено часом відкриття спадщини день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). В постанові Верховного суду України у справі за № 6-164цс12 від 23 січня 2013 року висловлена така правова позиція: в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи із викладеного заперечення представника відповідачів є безпідставними. Позивач є власником 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 15 жовтня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори (а.с.46). На підтвердження витрат щодо утримання майна позивачем надано квитанції про оплату житлово-комунальних послуг квартири [ADDRESS] , а саме у березні - грудні 2013 року, січні - липні 2014 року по 150,30 грн. щомісячно, у серпні 2014 року - 177,84 грн., вересні 2014 року - 18,84 грн., жовтні 2014 року - 79,58 грн, на загальну суму 2 284,74 грн. (а.с.9,11-22). З урахуванням того, що солідарні зобов»язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом (ст. 541 ЦК України) та, виходячи із вимог ст. 1282 ЦК України щодо зобов»язання кожним із спадкоємців особисто задовольнити вимоги кредитора, та рівності частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом підлягає стягненню з відповідачів в рахунок відшкодування понесених позивачем витрат на утримання майна померлого [INFO] року [PERSON] з кожного відповідача у розмірі по 1412 (одна тисяча чотириста дванадцять) грн. 37 коп. з кожного. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування витрат на поховання та утримання майна задовольнити частково: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], 1941 року народження, ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS], в рахунок відшкодування понесених нею витрат на поховання померлого [INFO] року [PERSON] грошові кошти у розмірі по 5 555 (п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 41 коп. з кожного. Стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], 1941 року народження, ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS], в рахунок відшкодування понесених нею витрат на утримання майна померлого [INFO] року [PERSON] грошові кошти у розмірі по 1412 (одна тисяча чотириста дванадцять) грн. 37 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - інваліди І та ІІ груп. Згідно довідки МСЕК позивач є інвалідом першої групи (а.с.5). Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції до 01 вересня 2015 року) при подачі позовної заяви: майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1378 грн. 00 коп. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, а позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 13935 грн. 5 коп. та з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі по 139,35 грн. 20 коп.( 13935,56 грн. х1%), що є менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі по 551 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: partial