Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

19 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення фактів. Зазначила, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в селі Клекотина Шаргородського району Вінницької області. Після смерті матері вона звернулася в нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, при оформленні документів з'ясувалось, що вона не може довести факт родинних стосунків матері з її рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, оскільки відсутні свідоцтва про народження матері та про народження і шлюб сестри (її тітки) [PERSON] Крім того, в державному акті про право приватної власності на землю ім'я тітки зазначено "[PERSON]", в той час як її прізвище, ім'я, по батькові було - [PERSON]. За вказаних підстав нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових прав, тому вона вимушена звернутися до суду. Просить встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року була рідною сестрою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року та факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Шаргородською районною державною адміністрацією 26 квітня 2002 року на ім'я "[PERSON]". У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заяву і просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області староста села Клекотина [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Вислухавши пояснення заявника [PERSON] та її представника [PERSON], представника заінтересованої особи [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області і мала рідну сестру [PERSON], [INFO]. 20.01.1966 року [PERSON] одружилася з [PERSON] і змінила своє прізвище на "[PERSON]" (а.с.10). 09.08.1983 року [PERSON] одружилася з [PERSON] і змінила своє прізвище на "[PERSON] (а.с.17). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.11). Відповідно до довідок державного архіву Вінницької області №06-453/7 від 01.03.2013 року, в книгах актових записів про народження громадян по с. Клекотина та с. Слобода-Мурафська Шаргородського району Вінницької області за 1923-1928 роки, актового запису про народження гр. [PERSON], немає (а.с.19,20). При видачі [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю допущено помилку, а саме означений документ видано "[PERSON] замість [PERSON]. Юридичний факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю в судовому засіданні підтверджені: свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER], виданим 13.05.1972 року Клекотинською с/р Шаргородського району Вінницької області (а.с.8), свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданим 21.02.2017 року Виконкомом Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (а.с.9), свідоцтвом про одруження 20.01.1966 року [PERSON]. з [PERSON] серії [NUMBER], виданим 20.01.1966 року Жданівською сільською радою Шаргородського району (а.с.10), свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданим повторно 02.02.2000 року Клекотинською с/радою Шаргородського району Вінницькій області (а.с.11), свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСГП (майновий сертифікат) на ім'я [PERSON], виданим 12.03.2003 року Клекотинською сільською радою (а.с.12), державним актом на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.13), довідкою виконкому Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №1-194 від 17.01.2018 року (а.с.14), довідкою виконкому Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №632 від 09.02.2017 року (а.с.15), паспортом [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.16-17), повідомленням Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області №232-16.31-34 від 12.02.2018 року (а.с.18), повідомленнями Державного архіву Вінницької області №06-453/7 від 01.03.2013 року (а.с.19-20), повідомленням Шаргородського районного Трудового архіву Шаргородської районної ради Вінницької області №01-13-59 від 02.02.2017 року (а.с.21), архівною довідкою Шаргородського районного Трудового архіву Шаргородської районної ради Вінницької області №01-13-59 від 02.02.2017 року (а.с.22), витягом з книги обліку праці і розрахунків (а.с.23), витягами з погосподарських книг (а.с.24-30). На підтвердження обґрунтованості заяви [PERSON] посилалася на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків [PERSON], [PERSON], які суду пояснили, що добре знають сім'ю [PERSON] і їм достеменно відомо, що мати заявниці [PERSON] - [PERSON] мала рідну сестру [PERSON], обидві вони народилися, постійно проживали, працювали і померли в селі Клекотина Шаргородського району Вінницької області. Ім'я [PERSON] було "[PERSON]", чому допущена помилка при виписці державного акту на право приватної власності на землю, їм невідомо. Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що покази свідків відповідають і не суперечать іншим доказам, дослідженим і перевіреним судом. Таким чином, юридичний факт, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю підтверджений вище зазначеними показаннями свідків та письмовими доказами, дослідженими, перевіреними судом і мають для [PERSON] юридичне значення, від їх встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті матері [PERSON], як спадкоємця по закону і іншого порядку їх встановлення немає. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Outcome: approved