Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (далі за текстом АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2010 року в розмірі 11058,86 грн., а також судовий збір в розмірі 1921 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.10.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Вважали, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину, до складу якої, в тому числі, входять кредитні зобов`язання померлого позичальника. Просили стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2010 року в розмірі 11058,86 грн., а також судовий збір в розмірі 1921 грн.. Представник АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, був сповіщений належним чином, подав заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечували. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.06.2019 року явка представника позивача в судове засідання була визнана обов`язковою, але представник позивача двічі не з`явився в судове засідання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, зазначив, що він не отримував свідоцтво про право на спадщину. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору б/н від 05 жовтня 2010 року, а саме - анкети-заяви позичальника [PERSON] та Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] звернулась за отриманням банківських послуг. В анкеті-заяві позичальника не зазначено яку суму кредиту вона просила та отримала. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За положеннями ст.ст. 526, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] виконав. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Згідно позову зазначено, що в період дії кредитного договору [PERSON] не дотримувалась його умов, внаслідок чого станом на час її смерті в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 11058,86 грн., з яких: 10958,86 грн. - заборгованість за кредитом; 100 грн. - пеня. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підтвердження позовних вимог позивач надав копії паспортів [PERSON] та [PERSON] , згідно яких вбачається місце реєстрації померлого позичальника та відповідача по справі: [ADDRESS] . Позивачем була надіслана претензія кредитора від 27.10.2017 року до Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори в порядку ст. 1281 ЦК України, згідно якої кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно відповіді Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори від 27.10.2017 року, вбачається, що претензія кредитора до спадкоємців [PERSON] , померлої [INFO] зареєстрована, на підставі претензії заведена спадкова справа № 967/2017. Завідувач нотаріальної контори звернув увагу, що спадкова справа № 967/2017 була заведена на підставі претензії Банку, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Тобто дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що доказів звернення в установлений законом строк спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , позивачем надано не було. Спадкова справа була заведена на підставі претензії банку. Доказів в підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, або за законом, ступінь їх рідства, прийняття ним спадщини, склад та вартість майна, одержаного у спадщину, суду не надано. Згідно ст. 1282 ЦК України - спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вважає недостатнім (ст. 80 ЦПК) такий доказ, як копія паспорта відповідача, із зазначенням його місця реєстрації, в підтвердження позовних вимог та не доводить той факт, що відповідач є спадкоємцем та прийняв спадщину після смерті [PERSON] .. Суд зазначає, що процесуальний обов`язок позивача вчасно надавати до суду належні і допустимі докази, що передбачено ст. 83 ЦПК України. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, ч. 4 ст. 83 ЦПК України. У даній справі відсутні відомості про наявність передбачених у ч. 4 ст. 83 ЦПК України поважних причин у ненаданні до суду належних і допустимих доказів про те, що відповідач є спадкоємцем, прийняв спадок після смерті [PERSON] , а також відомості про вартість спадкового майна, в межах якої відповідач має задовольнити вимоги кредитора померлого позичальника. За відсутності таких доказів суд вважає, позов не обгрунтовним та таким, що не підлягає задоволенню. Таким чином, позивач, всупереч свого процесуального обов`язку, передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не надав до суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем померлої [PERSON] та має відповідати за виниклою заборгованістю. Позовні вимоги є недоведеними, що є підставою для відмови у задоволенні позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed