Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Заявник у серпні 2014 року звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Обґрунтовуючи заяву посилалась на те, що після досягнення пенсійного віку вона звернулась до УПФ у Дарницькому районі м.Києва із заявою про призначення пенсії, надала разом з іншими документами трудову книжку, але від неї вимагають підтвердження належності трудової книжки саме їй, оскільки в трудовій книжці було змінено її прізвище "[PERSON]" на дошлюбне "[PERSON]", а відповідна печатка роботодавця, яка б відповідала періоду роботи заявника, відсутня. На підставі викладеного заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою, просить встановити факт того, що трудова книжка, видана на імя "[PERSON]", в подальшому "[PERSON]" належить саме їй. У судове засідання заявник не з'явилась, однак подала до суду заяву, у якій просила суд задовольнити заяву повністю та розглянути справу у її відсутність. Заінтересовані особи у судове засідання також не з'явились, однак подали до суду заяви, у яких просили суд розглянути справу у їх відсутність та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних у справі даних та доказів. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року у м.Києві. У серпні 1975 року заявнику була видана трудова книжка на прізвище "[PERSON]". В 1977 році заявник зареєструвала шлюб, після чого до її трудової книжки були внесені зміни у її прізвищі, а саме прізвище "[PERSON]" було змінено на "[PERSON]", однак після розірвання шлюбу заявником було повернуто дошлюбне прізвище "[PERSON]", що підтверджується записом у свідоцтві про розірвання шлюбу, виданого Відділом ЗАГС Харківської районної державної адміністрації м.Києва 07.10.1993 року, актовий запис №787. Про вказану зміну прізвища заявника до її трудової книжки було внесено відповідний запис, однак, після внесення змін до трудової книжки відділом кадрів даний запис не був завірений належним чином, зокрема, не була проставлена печатка на запису. Після настання пенсійного віку [PERSON] звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва з заявою про оформлення пенсії за віком, разом з іншими документами надала трудову книжку. Однак, працівники УПФ у Дарницькому районі м.Києва від заявника вимагають підтвердити належність саме їй трудової книжки, у звязку із допущеними в ній помилками. Згідно з п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що маюсь юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що та обставина, що вказана трудова книжка, видана 12.08.1975 року на прізвище "[PERSON]", в подальшому "[PERSON]", належить саме заявнику [PERSON], підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника [PERSON] є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved