Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування житлом та укладення окремих договорів найму, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною позивача [PERSON], позивач [PERSON] є сином позивача [PERSON], а відповідачка [PERSON] є дочкою відповідачки [PERSON] Позивачі, відповідачі та двоє неповнолітніх дітей (дочка позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON]) є співвласниками квартири [ADDRESS], а також зареєстровані у вказаній квартирі. Квартира складається з чотирьох кімнат, площею 18, 2 кв.м., 17, 1 кв.м., 10, 5 кв.м. та 10, 5 кв.м., загальною площею 79, 93 кв.м., житловою площею 56, 3 кв.м. На даний час між сторонами виникають суперечки щодо порядку користування житловим приміщенням, у зв"язку з чим вони бажають закріпити порядок користування даною квартирою та укласти договір з ЖЕКом щодо відкриття особових рахунків. На підставі викладеного позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом, в якому просять суд встановити порядок користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], виділивши у користування позивачу [PERSON] кімнату, площею 10, 5 кв.м. (на технічному плані 2/10, 5); позивачу [PERSON] - кімнату, площею 17, 1 кв.м. (на технічному плані 5/17, 1); відповідачці [PERSON] - кімнату, площею 10, 5 кв.м. (на технічному плані 3/10, 5); відповідачці [PERSON] - кімнату, площею 18, 2 кв.м. (на технічному плані 4/18, 2), місця загального користування залишити у спільному користуванні; зобов"язати відповідачів не чинити позивачам перешкоди у здійсненні встановленого судом порядку користування квартирою шляхом передачі ключів від квартири; а також КП "Дирекція" укласти із сторонами по справі окремі договори найму житлового приміщення на кімнати, визначені у прохальній частини. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовну заяву, просив її задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав пояснення позивача та позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], яка є також представником відповідачки [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що не заперечує проти встановлення порядку користування житлом, враховуючи те, що сторони між собою дійсно не можуть домовитися, але заперечувала проти інших позовних вимог. Також зазначила, що всі спірні питання можливо вирішити лише після перепланування квартири. Просила позов задовольнити частково. Представник третьої особи - КП "Дирекція" - в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своєму листі просить розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивачів, відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачам [PERSON], [PERSON], неповнолітній дочці [PERSON] - [PERSON], відповідача [PERSON], [PERSON] та її неповнолітній дочці [PERSON] в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.8). Як встановлено при розгляді справи, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 1983 року по 2011 рік включно, що підтверджується судовим рішенням від 26.04.2011 року (а.с.13). Позивач [PERSON] є сином позивача [PERSON], а відповідачка [PERSON] є дочкою відповідачки [PERSON] Квартира складається з чотирьох кімнат (три з яких є окремими), розміром 18, 2 кв.м., 17, 1 кв.м., 10, 5 кв.м. та 10, 5 кв.м., загальною житловою площею 56, 3 кв.м., загальною площею 79, 93 кв.м., що підтверджується технічним паспортом (а.с.9-10). В спірній квартирі на даний час зареєстровано 6 осіб: позивач [PERSON], позивач [PERSON], його неповнолітня дочка [PERSON], відповідачка [PERSON], відповідачка [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 (а.с.7). Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Судом встановлено, що доля кожної із сторін у праві власності на спірну квартиру (житлова площа) становить 9, 38 кв.м. (56, 3 кв.м. : 6). В своїх позовних вимогах та наданих суду поясненнях позивач [PERSON] просить суд виділити йому у користування кімнату, розміром 10, 5 кв.м. (на технічному плані позначена як 2/10, 5), а позивач [PERSON], з урахуванням інтересів його неповнолітньої дочки, яка є співвласником спірної квартири, кімнату, розміром 17, 1 кв.м. (на технічному плані як 5/17, 1), а відповідачам [PERSON] та [PERSON], з урахуванням інтересів її неповнолітньої дочки, просять виділити кімнату, розміром 10, 5 кв.м. (на технічному плані як 3/10, 5), та кімнату, розміром 18, 2 кв.м. (на технічному плані як 4/18, 2). При розгляді справи жодна із сторін не заперечувала проти встановлення саме такого порядку користування жилим приміщенням, зазнаючи про те, що такий порядок склався між ними давно і вони на даний час не бажають його змінювати. З урахуванням вимог діючого законодавства, викладеного вище, суд приходить до висновку про можливість встановлення між сторонами саме такого порядку користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], оскільки кімнати, що просять позивачі виділити сторонам, найбільше відповідають за розміром частці кожної із сторін у спільній частковій власності, а встановлення такого порядку не буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлення порядку користування жилим приміщенням не порушує і не впливає на право власності співвласників. Місця загального користування слід залишити у спільному користуванні співвласників. Що стосується позовних вимог про зобов"язання відповідачів не чинити перешкод позивачам у здійсненні встановленого порядку користування квартирою шляхом передачі ключів від вказаної квартири, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Але при розгляді справи було встановлено, що відповідачі не чинять жодних перешкод позивачам у користуванні житлом, ключі від квартири у позивачів наявні, вони можуть користуватися спірним житлом, а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає. Що стосується позовних вимог про укладення з КП "Дирекція" окремих договорів найму житлового приміщення, то слід зазначити наступне. Як передбачено діючим законодавством, договір найму житлового приміщення укладається тільки виключно з наймачами квартир державного житлового фонду, а з власниками квартир, що є у приватній власності, договір найму не укладається. Згідно визначеного чинним житловим законодавством, якщо про це заявлено вимогу у встановленому законом порядку, розподіл особових рахунків здійснюється залежно від наявності чи відсутності проведеної приватизації квартири житлового будинку. Якщо житлове приміщення є неприватизованим, розподіл особових рахунків здійснюється відповідно до ст. 104 ЖК України, в якій зазначено, що член сім"ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім"ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо житлову площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення. Зміна договору найму передбачає виключно розподіл особового рахунку квартири залежно від кількості наймачів помешкання. Житлове помешкання, що знаходиться у приватній власності, передбачає поділ на частки (виділ частки майна, що є у спільній частковій власності), тобто, в разі задоволення позову, КП "Дирекція" зможе проводити нарахування на підставі рішення суду, де буде вказано частки та розмір житлового помешкання окремо для кожного власника, та частка, що приходиться на місця загального користування. З урахуванням викладеного вище суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог в цій частині також немає. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню, в частині встановлення порядку користування жилим приміщенням, а в іншій частині суд вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не можуть бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: partial