Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

23 серпня 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка підписавши заяву №б/н 14.12.2010 року отримала кредит у розмірі 8 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач забов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Таким чином, станом на 31.07.2017 року у відповідача перед банком існує заборгованість в сумі 73806,10 грн. В судовому засіданні представник позивача не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, в позовній заяві не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку, крім того, в матеріалах справи є клопотання відповідно до якого представник позивача просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримує повністю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що [PERSON] працювала за цивільно-правовою угодою і у грудні 2010 року отримала кредитну картку, яка була знищена в результаті пожежі в її будинку у червні 2013 року, що підтверджується матеріалами цивільної справи. В подальшому [PERSON] кредитну картку ніколи не отримувала. Утримання заборгованості за кредитом у позивачки відбувалось без її згоди з пенсії до грудня 2014 року, яку вона отримувала у банку відповідача. Відповідачка страждає на психічні розлади здоров»я, перебуває на обліку в лікаря психіатра та періодично проходить лікування у психіатричній лікарні, з цих підстав має першу групу інвалідності, тому позивач взагалі не міг видавати кредит відповідачці. Окрім цього, представник [PERSON] просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача та надав відповідну заяву. Сама по собі довідка ПриватБанку про те, що [PERSON] отримувала кредитні картки у 2013-2014 роках нічим обґрунтовано не підтверджені, не є належним доказом, тому не може бути взята до судом до уваги. Суд, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.12.2010 року [PERSON] (далі відповідач) звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі позивач)\~із письмовою заявою про оформлення кредиту, за змістом якої погодилась з тим, що ця її заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилась і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді. Відповідач зобов`язалась їх виконувати та ознайомлюватись зі внесеними змінами на офіційному сайті позивача. Заява засвідчена підписами\~\~\~\~уповноваженої особи\~\~\~\~ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідача. Кінцевий термін повернення кредиту та, термін строку дії картки також не зазначено.На підставі вказаного позивач надав відповідачу платіжну картку кредитка «універсальна» та кредит у розмірі 8300 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.7). Нарахована позивачем заборгованість відповідача за вказаним Договором станом на 31.07.2017 року становить 73\~806,10 грн., що складається із заборгованості: по кредиту - 7628,10 грн., по процентах за користування кредитом 58\~988,10 грн., 3199,13 заборгованість за пеню та комісією, а також штрафи відповідно 500 грн. - фіксована частина, 3490,77 грн. - процентна складова (а.с. 4-6 розрахунок). Відповідно до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України судом витребувано докази про строк дії картки [PERSON] по кредитному договору та відомості про продовження строку дії картки (а.с.84) в наслідок чого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав суду довідку що [PERSON] 14.12.2010 року підписаний кредитний договір №б/н за яким надана кредитна картка №4149437407023983(а.с.90). З вказаної довідки (а.с.90) також вбачається, що [PERSON] були підписані кредитні договори №б/н 04.10.2013 року, 10.09.2014 року та 15.10.2014 року за якими їй надані кредитні картки №5211537449770879, №5168755600340539 та 5168755600340539 (останні дві картки з однаковим номером картки). Однак вказані кредитні картки не мають жодного відношення ні до предмету спору, ні до підстави позову в даній справі, оскільки предметом спору є грошові кошти, а підставою звернення до суду є саме кредитний договір №б/н від 14.12.2010 року. Відповідно до змісту п. 1.1.7.12 Умов, підписаних в односторонньому порядку головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк», без зазначення дати їх складення, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про зупинення дії договору,\~\~він автоматично\~\~продовжується на такий же строк. (а.с.20) - копія Умов). Враховуючи положення п. 1.1.7.12 наданих Умов (а.с.20), стандартний термін дії картки становить 2 роки, Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Виходячи з довідки кредитора (а.с.90) кінцевий строк дії картки визначений жовтень 2013 року. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Відтак строк позовної давності щодо вимог банку про повернення кредиту в повному обсязі починає перебіг після спливу останнього дня місяця дії картки, або з 15 грудня 2013 року. Суду не надано доказів того, що після закінчення строку дії платіжної картки, відповідачці надавалася нова. Враховуючи наданий позивачем розрахунок (а.с.6) останній платіж відповідачем здійснено 08.12.2014 року. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що [PERSON] добровільно не виконувала дій з виконання зобов`язання. Борг за зобов`язанням у неї знімався позивачем з пенсійної картки автоматично та без її згоди, доки вона не змінила установу банку на отримання пенсії. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності, що узгоджується з позицією Верховного суду України, яка викладена у постанові №6-1457цс16. Слід звернути увагу на те, що з довідки (а.с.90) вбачається, що строк дії картки №4149437407023983, яка позивачкою отримана в наслідок підписання 14.12.2010 року кредитного договору №б/н, становить до жовтня 2013 року. Однак, як вбачається з розрахунку позивача (а.с.5 зворотна сторінка) останній платіж відповідачкою здійснений 08.12.2014 року, тобто після спливу строку дії картки. Враховуючи, що банком надано тільки розрахунок заборгованості про вчинення дії відповідачем про переривання строку позовної давності, без надання квитанцій, касових ордерів та іншого підтвердження щодо здійснення платежу від 08.12.2014 року особисто [PERSON], та про визнання нею боргу, звертаючи увагу на те, що останній платіж здійснений після закінчення строку дії картки та те, що представник відповідачки заперечував щодо внесення вказаного платежу відповідачкою, суд не вважає, що саме добровільно боржником були вчинені дії з виконання зобов`язання. У відповідності до вимог\~статей 76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач з позовом звернувся 19.08.2017 року ( згідно поштового конверту) тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Доказів про те, що переривання строку позовної давності відбувалося боржником або з його згоди іншою особою до суду не надано. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до положень п.п. 3,4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі до винесення судом рішення, є підставою для відмови у позові. Представник відповідачки наполягає на застосуванні трирічного строку позовної давності, що передбачена ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки), позивач звернувся до суду з позовом після спливу строків позовної давності, встановлених Договором. Таким чином суд приходить до висновку, що в позові необхідно відмовити повністю у зв'язку з тим, що позивач пропустив строк позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed