Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

\~ В червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 23-03-2018 року у розмірі 17608,24 грн. станом на 23-03-2020 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 14812,48 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2795,76 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що в жовтні 2017 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УНІВЕРСАЛ БАНК" запустив новий проект "Monobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки "Monobank". 23-03-2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 23-03-2018 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати й умови. На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за договором станом на 23-03-2020 року становить 17608,24 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 14812,48 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2795,76 грн. Тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно позовних вимог просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав обставини зазначені у позові, але заперечував розмір заборгованості нарахований банком, долучивши довідку про стан заборгованості від 30 вересня 2020 року. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 23-03-2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 23-03-2018 року. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості станом на 30.09.2020 року за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23 березня 2018 року відповідач має борг перед банком у розмірі 11 290 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість згідно розрахунку від 30 вересня 2020 року. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму, встановлено на 01 січня поточного року. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2102 грн. На підставі\~ст.ст.\~526,\~634,\~1049,\~1054\~Цивільного кодексу\~України та\~

Outcome: partial