Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокар Україна" (далі - ТОВ "Єврокар Україна") про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначила, що 23.08. 2017 між нею та відповідачем укладений договір фінансового лізингу № 32289, на виконання якого вона сплатила 30000 грн. З наступного дня після підписання договору , а саме з 24.08.2017 року, позивач жодним чином не могла зв'язатися з представником ТОВ "ЄВРОКАР УКРАЇНА", всі контакті номери, які були надані [PERSON] знаходились поза зоною досяжності. Вказане підштовхнуло її до пошуку інформації про наявність у відповідача ліцензії для звійснення фінансових посуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб. Позивач виявила, що відповідач ввів її в оману і не має відповідної ліцензії. 30.09.2017 року [PERSON] , відповідно до ст.12 п.12.1 Договору фінансового лізингу № 3228 від 23.08.2017 року , поштовим листом відправила на юридичну адресу відповідача заяву про розірвання договору за власним бажанням та повернення сплачених коштів, відповідь на яку не отримала і до моменту звернення до суду. Крім того, у договорі фінансового лізингу №3228 вд 23.08.2017 року відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування, місце знаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості комплектності та інших умов з продажу товару, до того ж договір не містить положень дострокової сплати лізингових платежів, що є обмеженням принципів справедливості, розумності та добросовісності, та є несправедливими умовами договору. Також вказаний договір не був нотаріально посвідчений. Позивач просить визнати недійсним договір фінансового лізингу та стягнути з відповідача сплачені кошти у розмірі 30000 грн Позивач [PERSON] до суду не прибула , направила до суду заяву, в якій позов підтримала і просила його задовольнити, справу розглядати без її присутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав. Так як позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків. За правилами ст. 1 Закону України від 16 грудня 1997 року № 723/97-ВР "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікації та умов (непрямий лізинг) на певний строк і за встановлену плату (лізингові платеті). Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України. Таким чином, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Судом встановлено, що23.08.2017 між ТОВ "ЄВРОКАР УКРАЇНА" в особі представника Жук Ю.Г. ( лізингодавець) та [PERSON] (лізингоодержувач) укладено Договір фінансового лізингу № 3228. Згідно з п.п. 1.1, 1.2 , 1.3 вказаного договору, предметом фінансового лізингу є транспортний засіб, зазначенй у данній статі та у специфікації ( додаток 2 договору), а саме модель Chery Tiggo Comfort, обєм двигуна 1,5/ бензин, тип КПП 5МХ, привід 4*2. Вартість предмета лізингу на момент укладення даного договору визначається у договорі та додатку № 1.Лізингодавец бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність та передати у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених договором. Пунктом 1.7 договору передбачено, що предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачу протягом строку, який становить не більше 90 календарних днів з моменту сплати на рахунок лізінгодаавця комісії за організацію договору, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізингу, у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених п. 9.4 ст. 9 даного договору, або різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п.9.5 та 9 даного договору. Вартість предмета лізингу на момент укладання договору становить за п. 8.2 договору 299000,00 грн. з ПДВ. Як вбачається з п. 9.1, 9.2, 9.6 договору, комісія за організацію договору складає відсоток від вартості предмету лізингу у розмірі 10%, який лізингоодержувач сплачує на користь лізингодавця після укладення договору за його організацію протягом строку дії договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір комісії за організацію договору зазначено у додатку 1 до договору. Комісія за організацію договору входить до складу обов"язкових лізингових платежів, які лізингоодержувач зобовязаний сплатити до моменту отримання предмету лізингу. Авансовий платіж складає 23% від вартості предмета лізингу Лізингоодержувач має можливість сплачувати авансовий платіж впродовж 12 місяців з моменту підписання договору платежами, визначеними у додатку 1. Кошти, які сплачуються до моменту отримання предмета лізингу, незалежно від їх призначення , яке вказується у квитанції, зараховуються у наступному порядку- комісія за організацію договору, авансовий платіж, комісія за передачу предмета лізингу. При цьому, п.12.1 договору передбачає право лізингоодержувача розірвати договір, але поверненню підлягає 80% від сплаченого авансового платежу, а 20% лізингодавець отримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Комісія за організацію договору не повертається. Позивач стверджувала, що нею сплачено 23.08.2017 до моменту укладення договору, за квитанцією відповідача з записом про призначення платежу-авансовий платіж згідно договору фінансового лізингу № 3228 від 23.08.2017 р. суму у розмірі 30 000 грн. Частинами 1 та 3 ст. 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною 1 ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з ч. 2 ст. 799 ЦК України договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. За вимогами ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Судом встановлено, що спірний договір фінансового лізингу нотаріально посвідчено не було, що свідчить про його нікчемність.Нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України. Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року та від 18 січня 2017 року по справах № 6-2766цс15 та № 6-648цс16. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що укладений між ТОВ "ЄВРОКАР УКРАЇНА" в особі представника Жук Ю.Г. та [PERSON] договір фінансового лізингу № 3228 від 23.08.2017 р. є нікчемним у зв'язку з недотриманням вимог при його укладенні щодо нотаріального посвідчення зазначеного договору. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до укладення договору фінансового лізингу внесла на рахунок ТОВ "ЄВРОКАР УКРАЇНА" 30000 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так як позов задоволено частково, а позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то з відповідача в дохід держави слід стягнути 640,0 грн. судового збору за вимоги майнового характеру, а 640,0 грн. судового збору за вимоги немайнового характеру, в задоволенні яких позивачу відмовлено, компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial