Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду про зняття арешту з майна, вказавши, що станом на 01.01.2015 року будь якої заборгованості по сплаті аліментів на користь [PERSON] немає, навіть є переплата, що підтверджується заявою стягувача [PERSON] та розрахунком ВДВС, також, що він є співвласником квартири та разом із родиною має намір продати квартиру та придбати іншу, але наявність заборони на відчуження порушує його право на розпорядження своєю власністю, у зв'язку з чим просить зняти арешт з всього майна. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, надала суду письмові заперечення в яких вказала, що згідно довідки-розрахунку державного виконавця № 39/10 від 06.01.2015 року, на яку посилається позивач, зазначено лише стан заборгованості станом на 30.11.2014 року і саме на цю дату в процесі розгляду попередньої заяви позивача судом, позивачем було сплачено мені заборгованість за аліментами. Але, після сплати заборгованості, що накопичилась на 30.11.2014 року відповідно довідки-розрахунку, впродовж грудня 2014 року, січня, лютого та березня 2015 року за позивачем знову утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Так за зазначені чотири місяці вона лише один раз отримала від позивача 279 гривень, що менше ніж визначений розмір аліментів за 1 місяць. Таким чином, заборгованість позивача з 11.2014 року по теперішній час по аліментам складає 4 місяці. Вважає, що арешт на майно боржника накладено судовим виконавцем у відповідності до норм права, арешт виконує функцію, передбачену ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме - арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, і жодні підстави для зняття арешту з майна боржника на теперішній час відсутні у зв'язку з наявністю заборгованості по аліментам. Представник Комунарського ВДВС ЗМУЮ у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Комунарського ВДВС. Державний виконавець Хортицького ВДВС ЗМУЮ у судове засідання не з'явився, заяв не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено, що в провадженні Хортицького райсуду м. Запоріжжя знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2014 року позовні вимоги позивача задоволені частково, стягнуто з [PERSON]([INFO], іпн [NUMBER]) на користь [PERSON]([INFO], іпн [NUMBER]), аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO], у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісяця, починаючи з 27.08.2013 року і до повноліття дитини до [INFO] року, в іншій частині позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 06.06.2014 року рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2014 року у цій справі в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] за минулий час скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], за минулий час в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з 01.01.2012 року до 27.08.2013 року, в іншій частині рішення залишено без змін. На виконанні у Хортицькому ВДВС ЗМУЮ знаходився виконавчий лист № 337/4648/13-ц від 19.02.2014 року виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 заробітку, щомісяця. 22.08.2014 року постановою державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ Демянко О.О. було накладено арешт на все майно боржника, яке належить [PERSON], [INFO]. 20.08.2014 року та 01.09.2014 року державним виконавцем Хортицького ВДВС ЗМУЮ Демянко О.О. винесено постанови ну про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що боржник [PERSON] працює ТОВ "СТАРАВТО" (69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, 11), що знаходиться в Комунарському районі м. Запоріжжя. Згідно ст.57 ч. 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, який накладний шляхом винесення постанови про арешт із забороною на його відчуження. Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до довідки-розрахунку № 7231\\12 від 12.03.2015 року заборгованості по аліментам, виданої державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ, загальна сума заборгованості за двома виконавчими листами складає переплату в 30,7 грн. станом на 12.03.2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи те, що арешт на майно [PERSON] накладався для забезпечення реального виконання рішення суду та погашення заборгованості, то підстав для подальшого обтяження майна на даний час немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі. Письмові заперечення [PERSON] суд не приймає до уваги так як мотиви заперечень у вигляді тверджень про наявність заборгованості по сплаті аліментів, не знайшли свого підтвердження письмовими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved