Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.10.1978 року між нею та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб у Примарія Малаєшти, район Орхей Республіка Молдова, про що був зроблений акт про реєстрацію шлюбу №16. З 1985 року позивачка та відповідач припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивачка вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, оскільки вона бажає укласти шлюб з іншим чоловіком. Суперечки щодо поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, у сторін не виникає. Розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. На підставі викладеного позивачка просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" №16 від 21.04.2016 року. Клопотання про розгляд справи в його відсутність відповідач до суду не направив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.1978 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Примарія Малаєшти, район Орхей Республіка Молдова, про що було зроблено акт про реєстрацію шлюбу №16 та що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом ЗАЦС району Орхей Республіка Молдова 12.06.2013 року. Від спільного проживання сторони не мають спільних дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинено з 1985 року. Відновлювати шлюбні відносини позивачка не бажає і вважає, що це суперечить її інтересам. Про теперішнє місце перебування відповідача позивачці не відомо. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи відносини, які склалися між сторонами, а також те, що відновлювати шлюбні відносини позивачка не бажає, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки "[PERSON]". Враховуючи все вищевикладене, на підставі ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved