Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

11.07.2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON] про звернення стягнення на нерухоме майно, за кредитним договором № 014/8711/74/13551 від 28.09.2006 року на предмет застави: нежитлову будівлю- ринок, загальною площею -404.7 кв.м, що знаходиться за адресою - [ADDRESS]. В обґрунтування позову вказує, що 29.09.2006 року [PERSON] було надано кредит з лімітом 140 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.0 % на рік в строк до 28 09.2026 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором з відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір застави, заставним майном є, нежитлова будівля- ринок ,загальною площею -404.7 кв.м, що знаходиться за адресою - [ADDRESS]. Відповідач взяті на себе зобов'язання, щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 19.05.2014 року складає 604 200.59 доларів США, що еквівалентна по курсу НБУ на дату розрахунку - 7100 599.76 грн. Представник Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції- Моісеєва О.Ю., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить суд звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що спірний кредитний договір від 29.09.2006 року було забезпечено двома заставами нерухомого майна, а саме договорами іпотеки від 08.09.2006 року та від 04.10.2006 року. Прострочення за кредитним договором розпочалося у 2008 році. У зв'язку з чим, було звернено стягнення за договором іпотеки від 04.10.2006 року на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, позивач звернув стягнення на тіло кредиту, однак у своїх позовних вимогах просить звернути стягнення на предмет іпотеки на ту ж саму суму заборгованості. Крім того просить застосувати строк позовної давності починаючи з 11 липня 2014 року до заборгованості по тілу кредиту та процентів, які виникли більше як три роки назад та до заборгованості по пені, яка виникла більше ніж рік назад і відмовити ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції в цій частині позовних вимог. Зменшити розмір пені до розумно обгрунтованої з урахуванням вини позивача , який сприяв збільшенню неустойки. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що 29.09.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір та надано кредит з лімітом 140 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.0 % на рік в строк до 28 09.2026 року. Крім того, з ціллю забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором ,з відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір застави, заставним майном є, нежитлова будівля- ринок ,загальною площею- 404.7 кв.м, що знаходиться за адресою - [ADDRESS]. [PERSON] порушено зобов'язання, щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 19.05.2014 року складає 604 200.59 доларів США, що еквівалентна по курсу НБУ на дату розрахунку - 7100 599.76 грн., в тім числі : заборгованість за кредитом - 108 298.38 доларів США, що еквівалентно - 1 272 728.73 грн.; заборгованість по відсотках - 86 804.45 доларів США, що еквівалентно 1 020 130,84 грн.; нарахованна пеня - 409 097,76 доларів США, що еквівалентно - 4 807 740,19 грн. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Вимоги Публічного Акціонерного Товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції про звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 589, 590 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 616 Цивільного кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов»язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Крім того, кредитний договір № 014/8711/74/13551 від 28.09.2006 року укладений між позивачем і [PERSON] було забезпечено двома заставами нерухомого майна, а саме договорами іпотеки від 08 вересня 2006 року та від 04 жовтня 2006 року. З виконавчого напису № 64 від 20.01.2010 року, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, вбачається, що звернуто стягнення за договором іпотеки від 04 жовтня 2006 року на квартиру за адресою [ADDRESS], на загальну суму заборгованості за кредитним договором 127975 доларів США 64 цента з яких 108 298 доларів США 38 центів заборгованості по кредиту (звернено стягнення на весь розмір тіла кредиту),та 19 677 доларів США 26 центів заборгованість по відсотках. З копії постанови державного виконавця від 27 грудня 2012 року № 31489343 вбачається, що під час виконання виконавчого напису № 64 від 20 січня 2010 року приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу, стягувачем не було проавансовано витрати, пов»язані із підготовкою належного боржнику на праві приватної власності майна до реалізації і згідно п. 4 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання.Більше виконавчий напис до виконання в м.Одесу не направлявся. Згідно п.17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року у разі звернення кредитодавця до суду після вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки з вимогою про стягнення кредитної заборгованості суд має з»ясувати питання про виконання виконавчого напису і з урахуванням цього вирішити спір на підставі чинного законодавства та умов кредитного договору. Представник відповідачів-[PERSON] просить застосувати строки позовної давності,починаючи з 11.07.2014 року,тобто з часу звернення з даним позовом до суду. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі про стягнення заборгованості за договором позики у справі №6-100цс14 від 04.09.2014 року за правилами п.1 с.2 ст.258 ЦК України період,за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов»язання не може перевищувати одного року. Згідно ч.1 ч.5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня,коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,яка його порушила.За зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Посилання представника позивача на те,що в п.10.4 кредитного договору від 29 вересня 2006 року містяться домовленості між сторонами про збільшення строку позовної давності до правовідносин,пов»язаних з укладенням та виконанням договору,не заслуговують на увагу суду,поскільки не відповідають дійсності.Оскільки в даному пункті договору чітко вказано на загальний строк позовної давності у три роки відповідно до ст.ст.257,259 ЦК України.Щодо спеціального строку позовної давності,зокрема по стягненню неустойки,що передбачено статтею 258 ЦК України,то даний строк не було збільшено. Встановлено,що банк звернувся до суду з позовом лише 11.07.2014 року,а тому стягненню підлягає лише тіло кредиту в сумі-106750,19 доларів США та нараховані відсотки за період з 11.07.2011 рок до 11.07.2014 року в сумі-44197,61 доларів США.А також пеня за період з 11.07.2013 року по 11.07.2014 року в сумі-756512,82 грн. Згідно довідки Національного Банку України курс долара по відношенню до гривні на 04.11.2014 року ,становить- 100 доларів США -1295,3953 грн. А тому сума заборгованості за кредитним договором станом на 04.11.2014 року становить- тіло кредиту-106750,19 доларів США-за курсом НБУ-становить-1382414,96 грн., відсотки в сумі-44197,61 долар США,що за курсом НБУ становить-572359,05 грн.,всього-150947,8 доларів США,що за курсом НБУ становить -1954774,01 грн.,та пеня-200000 грн. В задоволенні позовних вимог позивача про стягнення відсотків по кредитному договору до 11.07.2011 року та пені до 11.07.2013 року слід відмовити,оскільки банку було відомо про невиконання [PERSON] своїх зобов»язань з 2008 року. Оскільки банк не надав суду доказів та не навів достатніх мотивів, щодо причини не реалізації основного заставного майна за вказаним кредитним договором за виконавчим написом приватного нотаріуса від 20.01.2010 року ,а саме: чотирикімнатної квартири в місті Одеса,вартість якої на 2010 рік ,могла задовольнити вимоги банку у відшкодуванні заборгованості за кредитним договором,а також великий розмір пені,що перевищує розмір збитків, які також позивач не мотивував суд, в силу ч.3 ст.551 ЦК України зменшує розмір відшкодування пені до 200000 грн. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Outcome: partial