Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вільхівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Грушевського, 20 (Гагаріна, 14) в с. Вільхівці Городенківського району Івано-Фрнаківської області визнати за [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва від 04.05.1990 року про право особистої власності на жилий будинок по вул. Гагаріна, 14 (тепер вул. Грушевського, 20) в с.Вільхівці Городенківського району Івано-Франківської області, яким визначено, що свідоцтво видане на підставі рішення від 10 січня 1990 року № 7 виконкому Городенківської районної ради народних депутатів, тобто до набрання чинності\~Законом України «Про власність» та видане на імя голови колгоспного двору [PERSON], а оскільки членами колгоспного двору на момент 10 січня 1990 року, тобто на дату прийняття рішення № 7 виконкому Городенківської районної ради народних депутатів, були [PERSON] (помер 16.06.2015 року), [PERSON] (померла 18.05.2008 року), [PERSON], ([INFO]), які своєю працею і коштами брали участь у веденні спільного господарства колгоспного двору та придбанні його майна, якому належав вказаний будинок, то в такому разі право на спадщину колишнього колгоспного двору має єдиний спадкоємець - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна та відомостей з книги погосподарського обліку Вільхівської сільської ради на дату 15.04.1991 року в т. ч. підтверджується, що на цю дату членами колгоспного двору могли бути такі особи - [PERSON], [INFO], помер 16.06.2015; [PERSON], [INFO], померла 18.05.2008; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (міг стати членом двору з моменту одруження з [PERSON] (заміжнє [PERSON]) [PERSON], яке відбулося в 1990 році, проте він членом двору не став, оскільки він на дату 15.04.1991 року понад трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. [PERSON], [INFO] на спадщину не претендує, бо проживає поза межами села Вільхівці. Як підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Гагаріна, 14 в с. Вільхівці Городенківського району, виготовленого в березні 1990 року колгоспний двір складається з: «А» - житлового будинку, площею 123,8 кв.м.; «В» - літньої кухні, площею 57,9 кв.м.; «Д» - стайні, площею 36,7 кв.м.; «Б» - стодоли, площею 20,0 кв.м.; «Г» - комори, площею 11,4 кв.м.; «Е» - вбиральні; під №1\~криниці; під №2\~огорожі. Рік побудови житлового будинку, літньої кухні та лазні зазначено 1977. З матеріалів справи не вбачається, що після 1991 року сторонами здійснено перебудову житлового будинку. Таким чином, оскільки [PERSON] помер 16.06.2015 року, [PERSON] померла 18.05.2008 року, то [PERSON], [INFO], їх дочка після їх смерті залишиється єдиним спадкоємцем майна колишнього колгоспного двору. Оформити спадщину в нотаріальній конторі не виявилось за можливе, що підтверджує постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.08.2017 року. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадщиною для спадкоємця є колишній колгоспний двір. Позивач же фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, однак оформити документи про це не має можливості через реєстрацію успадкованого господарства як колгоспного двору. Ухвалою суду від 06.11.2017 року залучено до участі в справі як співвідповідача - [PERSON], жительку вул. Грушевського, 20 с. Вільхівці Городенківського району Івано-Франківської області. В судове засідання сторони та їхні представники не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник позивача просить позов задовільнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 04.05.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 7 від 10.01.1990 року слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Вільхівці по вул. Гагаріна за № 14 дійсно належить на праві особистої власності колгоспного двору, головою якого є [PERSON]. Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 8242 від 27.09.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що в с. Вільхівці Городенківського району по вул. Грушевського, 20 (Гагаріна, 14) згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності зареєстровано в реєстровій книзі під реєстровим № 84 за [PERSON] (гол.колг.двору) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 11.05.1990 р., на підставі рішення цього ж виконкому № 7 від 10.01.1990 р. У відповідності з технічною документацією житлове господарство, розташоване в с.Вільхівці по вул. Грушевського, 20 Городенківського району Івано-Франківської області, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А»,\~\~побудованого 1977 р., загальною площею 93,1 кв.м., житловою площею 68,3 кв.м., стодоли, літньої кухні, 2 комор, стайні, вбиральні, гаражу, криниці, огорожі. Згідно звіту, складеного ЕТВО "Придністров'я" встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами в с.Вільхівці по вул. Грушевського, 20 Городенківського району Івано-Франківської області станом на 11.10.2017 року становить 89460 грн. Ч.3\~ст.5 Цивільного кодексу України\~(2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно виписки із погосподарської книги № 1 Вільхівської сільської ради за 1991-1995 рр, виданої Вільхівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що станом на 15.04.1991 року в господарстві села Вільхівці по вулиці Грушевського, 20 (давня назва Гагаріна, 14) проживали і були зареєстровані: [PERSON], [INFO] помер 16.06.2015 року; [PERSON], [INFO], померла 18.05.2008 року; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2005 року по справі № 2-1011/2005 р. встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON], який зареєстровано 4.11.1989 року, який зареєстровано в Чернелицькій селищній раді, актовий запис № 16, розірвано. [PERSON] померла 18.05.2008 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть 1-НМ № 072182. У відповідності до ст.ст.\~346,\~347 ЦК України\~право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. В силу п.4 ч.1\~ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідач [PERSON] позов визнає, що стверджено поданою до суду заявою. [PERSON] помер\~ 16.06.2015 року у віці 83 років,\~ актовий запис № 11\~ від 18.06.2015 р., що доводиться копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 212923, виданого 18 червня 2015 р. Вільхівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської\~ області. Внаслідок його смерті відкрилась\~\~спадщина. Померлий заповіту не вчиняв. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з\~ст. 1223 ЦК України\~- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.\~\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.\~\~Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1\~ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва про народження позивача серії І-АВ № 165326, виданого 10.03.1970 р. с.Корнів с/ЗАГС Городенківського району встановлено, що [PERSON] народилася 27.02.1970 року в с. Вільховець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 від 10.03.1970 р., її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки на день його смерті проживала і була зареєстрована разом з ним по вулиці Грушевського, 20 в селі Вільхівці, що стверджено довідкою № 332/02-25 від 26.07.2017 року, виданою Вільхівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за № 20 по вулиці Грушевського в селі Вільхівці Городенківського району Івано-Франківської області, оскільки частки в цьому житловому будинку між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно виписки із погосподарської книги № 1 Вільхівської сільської ради за 1991-1995 рр, виданої Вільхівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що за господарством в селі Вільхівці по вулиці Грушевського, 20 числиться земельна ділянка 0,65 га. Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 20 в с. Вільхівці Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості, оскільки частки у цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Відповідно до\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею\~\~317 Цивільного кодексу\~\~України\~\~\~\~визначено, що власникові\~\~належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно\~ст. 328\~\~цього ж кодексу\~\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). В силу вимог\~ст. 392 ЦК України\~- власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, 20 в с. Вільхівці Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. \~На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~ 346-347,\~365,\~392, 1216 ЦК України,

Outcome: approved