Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 5000 доларів США. Позов мотивує тим, що відповідач 09.11.2016 позичив нього кошти в розмірі 5000,00 дол. США та зобов`язався повернути їх до 31.11.2018, що підтверджується розпискою. Однак відповідач свої зобов`язання вказані у борговій розписці строки не виконав в повному обсязі, частково повернув кошти в розмірі 850 доларів США. Він неодноразово звертався до нього з вимогою повернути гроші, однак відповідач усю суму боргу не повертає, тому він звернулася з даним позовом У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дала аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо позову, вказав, що гроші йому позичив дядько, а позивач позичив йому 850 доларів США, які він віддав. Чому розписку написав на суми 5 850,00 доларів США пояснити не може. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала про те, що у її присутності позивач передав гроші у сумі 5850,00 доларів США відповідачу [PERSON] .. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 09.11.2017 між\~\~позивачем\~\~та відповідачем\~\~було укладено договір позики, в усній формі,\~відповідно до якого відповідач отримав від позивача 5 850,00 доларів США, які зобов`язався повернути до 09.11.2018, як випливає із пояснень позивача повернув у сумі 850 доларів США. Факт позики грошей відповідачем у позивача підтверджується розпискою. У відповідності до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.2\~ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з розписки борг відповідачем мав бути повернутий до року часу тобто до 09 листопада 2018 року.\~\~Строк повернення коштів за договором позики минув, однак відповідачем борг не повернутий . \~ \~ \~ \~Як вбачається із правової позиції ВСУ України висловленій у Постанові від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно ч.1\~ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України\~\~гривні. Відповідно до ч.2\~ст.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Вказаним договором не встановлено іншого порядку повернення боргу та не передбачено його визначення в грошовому еквіваленті до національної валюти України - гривні, тому правових підстав для перерахунку у гривні зазначеного боргу в розмірі 5\~000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ не вбачається. Частиною першою\~статті 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею\~193, частиною четвертою статті\~524 ЦК України,\~Законом України від 16 квітня 1991 року N 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність",\~Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"\~(далі -\~Декрет N 15-93),\~Законом України від 23 вересня 1994 року N 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Така позиціє узгоджується з постановою Великої Палати Верховного суду у справі №373/2054/16-ц від 16.01.2019. \~\~Враховуючи, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повертає, однак зобов`язаний повернути, то таку суму боргу, а саме 5\~000,00 доларів США слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] . Одночасно,

Outcome: approved