Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

І. Короткий зміст заяви [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, з участю заінтересованої особи Мурафської об`єднаної територіальної громади Шаргородського району Вінницької області. У обґрунтування заяви посилалася на те, що [PERSON] постійно проживає в [ADDRESS] . З 2012 року разом з нею та її сім`єю за вказаною адресою проживала [PERSON] , яку вона забрала проживати до себе, оскільки остання була одинокою людиною та через похилий вік не могла сама себе обслуговувати та потребувала стороннього догляду й лікування, разом вони вели спільне господарство та проживали однією сім`єю. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина. 02.10.2020 державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніним О.О. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, які б свідчили про проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. [PERSON] просить суд встановити факт проживання її із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Залокоцька В.Д. підтримали вимоги, посилаючись на ті самі обставини, що і в заяві до суду. Представник заінтересованої особи Мурафської ОТГ Шаргородського району Вінницької області на виклик суду не прибув. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи Від представника Мурафської ОТГ Шаргородського району Вінницької області Партеки С.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника ОТГ, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує (а.с. 40 - 41). Інших заяв і клопотань, пов`язаних з розглядом справи до суду, від учасників справи не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 06.11.2020 заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження та призначено судове засідання на 18.11.2020 (а.с. 32). У судовому засіданні 18.11.2020 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи - Мурафської ОТГ Шаргородського району Вінницької області. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом У справі, що розглядається судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка з [INFO] до дня смерті проживала в [ADDRESS] з [PERSON] та її сім`єю, разом вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет, заявник [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно (а.с.13). Факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини в судовому засіданні підтверджений наступними доказами: - поясненнями заявниці [PERSON] та її представника - адвоката Залокоцької В.Д.; - свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Мурафським виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 02.01.2020 (а.с. 12); - довідкою виконкому Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №96 від 10.01.2020 про те, що [PERSON] з 2012 року постійно проживала із [PERSON] в будинку останньої - в [ADDRESS] до дня смерті, яка сталася [INFO] (а.с.13). На підтвердження обґрунтованості заяви [PERSON] та її представник - адвокат Залокоцька В.Д. посилалася на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків [PERSON] , [PERSON] , які кожен окремо суду пояснили, що є сусідами [PERSON] і їм достеменно відомо, що з її сім`єю в домогосподарстві по [ADDRESS] , з липня 2012 року і по день смерті - [INFO] проживала [PERSON] , [PERSON] здійснювала за нею догляд при житті, а після смерті похоронила на кладовищі в с. Мурафа. Суд визнає достовірність цих показів свідків з урахуванням того, що покази відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом. Таким чином, юридичний факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджений вище зазначеними показаннями свідків та письмовими доказами, дослідженими, перевіреними судом і має для [PERSON] юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті [PERSON] як спадкоємця по закону і іншого порядку його встановлення не має. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування За правилами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. У судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч.2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За правилами ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " ВСУ роз`яснив, що до спадкоємців четвертої черги належать … не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю з спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини". Протягом строку, визначеного ст.1270 ЦК України у шість місяців з часу відкриття спадщини ( [INFO] ) [PERSON] заяви про відмову від спадщини не подавала. За приписами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що [PERSON] на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суда і є достатніми для встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на оформлення і отримання спадщини і іншого порядку його встановлення немає. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…".

Outcome: approved