Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У червні 2013 року [PERSON] (далі також - позивач) звернулася до суду з позовом до Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ (далі також - відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 17013,54 грн. Вимоги за позовом обґрунтовувались тим, що позивач 11.12.2010 та 18.05.2011 здійснила авансування витрат для проведення виконавчих дій щодо демонтажу самовільної добудови у розмірі 24089,00 грн, однак постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року обґрунтованими визнано витрати понесені по виконавчому провадженню на загальну сумі 7164,11 грн. Посилаючись на те, що відповідачем не поверненні позивачу переплачена сума авансового внеску у розмірі 17013,54 грн, просила стягнути вказану суму як безпідставно набуте майно на підставі ст. 1212 ЦК України. Судом залучено до участі в справі ПП "Проффасадбуд" та [PERSON] у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Позивач в судовому засіданні поданий позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення, в яких посилаючись на те, що внесений позивачем авансовий внесок був у повному обсязі перерахований ПП "Проффасадбуд" за виконані роботи, просили у задоволенні позову відмовити. Третя особа - ПП "Проффасадбуд" в судове засідання свого представника не направило, хоча повідомлялося про дату, час та місце розгляду справи за адресою свого місцезнаходження, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, про що є докази в матеріалах справи. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, подав письмові пояснення, в яких просив у задоволені позову відмовити та провадження у справі закрити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19 січня 2010 року постановою державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ відкрито виконавче провадження №16734108 з виконання виконавчого листа №2-8/05 виданого 07.07.2005 Корольовським районним судом м.Житомира про зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні спільною земельною ділянкою будинковолодіння 48 по вул. Леваневського в м.Житомирі, шляхом знесення самовільної будівлі (а.с. 51). 22 березня 2010 року за заявою [PERSON] надано згоду на здійснення авансування витрат на проведення Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ виконавчих дій (а.с. 9). Згідно копій квитанцій №2137.48.2, №2137.48.1 від 11.12.2010 та №2395.307.1 від 10.05.2011, [PERSON] перерахувала на рахунок одержувача ГУДКУ у Житомирській області авансування витрат по виконавчому провадженню на суми 13150,00 грн, 1640,00 грн та 9300,00 грн (а.с. 11). 26 квітня 2011 року постановою державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про залучення суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №16734108, призначено експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання: ПП "Проффасадбуд" (а.с. 54). Згідно копії договору №1 від 26.05.2011 вбачається, що Головне управління юстиції по Житомирській області доручило, а ПП "Проффасадбуд" прийняло на себе зобов'язання виконати демонтаж самовільно збудованої прибудови до житлового будинку на вул. Леваневського, м.Житомир, власником якого є [PERSON] (на час розгляду справи [PERSON], з вартістю робіт у сумі 24 089 грн. (а.с. 55, 56). Відповідно до копії платіжного доручення №23 від 14 липня 2011 року Головне управління юстиції по Житомирській області перерахувало на рахунок одержувача ПП "Проффасадбуд" грошові кошти за договором №1 від 26.05.2011 у сумі 24 089 грн. (а.с. 64). Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року з урахуванням ухвали суду від 17 грудня 2012 року про виправлення описки, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року визнано дії Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ неправомірними і частково скановано акт державного виконавця про витрати на проведення виконавчих дій від 07.09.2011 року та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 07.09.2011 року по виконавчому провадженню №16734108 в сумі 17013,54 грн. (а.с. 12-22). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Статтею 2 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці). Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача. Згідно із ст. 41 вказаного Закону витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству. Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження", після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом. Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що обов'язок повернення потерпілому майна лежить на особі, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Судом достовірно встановлено, що сплачений [PERSON] авансовий внесок на вчинення виконавчих дій у повному обсязі був перерахований залученому суб'єкту господарювання - ПП "Проффасадбуд" на підставі договору №1 від 26.05.2011, що до теперішнього часу є дійсним, а тому Корольовський ВДВС Житомирського МУЮ не може вважатися особою, що набула майно позивача або зберегла його у себе без достатньої правової підстави. При цьому ПП "Проффасадбуд" на час розгляду справи не ліквідовано та не перебуває у стані припинення, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №17042210 від 21.08.2013, що міститься в матеріалах справи. Однак, позивач право вимоги до ПП "Проффасадбуд" не реалізував, в судовому засіданні на роз'яснення суду проти залучення ПП "Проффасадбуд" у якості належного відповідача або співдоповідача у справі заперечувала та наполягала на спрямуванні позовних вимогах саме до Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ, яке на думку позивача має відповідати за позовом. Виходячи з принципу диспозитивність цивільного судочинства, передбаченому ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, враховуючи, що Корольовський ВДВС Житомирського МУЮ не є особою, що набула майно позивача або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed