Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Концерну «МТМ» № 1226 від 19.12.2014 року про накладення дисциплінарного стягнення, яким було притягнуто до дисциплінарної відповідальності її - провідного юрисконсульта юридичного відділу по роботі зі споживачами. В позові зазначила, що працює на посаді провідного юрисконсульта юридичного відділу по роботі зі споживачами Концерну «МТМ» з лютого 2014 року і по даний час. Наказом генерального директора від 19.12.2014 року № 1226 вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності, нібито, за неналежне виконання обов'язків. Вважає вказаний наказ від 19.12.2014 року № 1226 незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів адміністрації роботодавця, оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і в повному об'ємі виконувала всі посадові обов'язки, дисциплінарне стягнення було застосоване до неї без врахування обставин, за яких нею було вчинено дії, які відповідач розцінив як дисциплінарне порушення, тяжких наслідків не настало, просить визнати незаконним і скасувати наказ від 19.12.2014 р. № 1226. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, пояснила, що напередодні застосування до неї дисциплінарного стягнення на виконання вказівки її безпосереднього начальника - начальника юридичного відділу по роботі зі споживачами [PERSON], нею було підготовлено три позовні заяви від філії Концерну про стягнення заборгованості з ТОВ «Фармацевтичне підприємство «Аптека-132», ВГО «Всеукраїнська асоціація пенсіонерів», «Українсько-Американського спільного підприємства «Бест Інтернешнл». За вказівкою начальника позивача [PERSON] позовні заяви були підготовлені згідно встановленого зразка, розробленого нею як безпосереднім керівником відділу. За результатами розгляду позовних заяв, судом було порушено провадження по одній справі, по двом іншим позовним заявам винесено ухвали про відмову у порушенні провадження. На думку адміністрації Концерну - це є підставою для накладення дисциплінарного стягнення, але відповідачем не виконуються його обв'язки - в порушення ст. 141 КЗпП ігноруються вимоги цієї норми про свій обов'язок правильної організації праці працівників, створення умов для зростання продуктивності праці, забезпечення трудової і виробничої дисципліни, неухильного додержання законодавства про працю і правил охорони праці, а також уважного ставлення до потреб і запитів працівників, поліпшення умов їх праці та побуту. На протязі всього часу роботи у юридичному відділі по роботі зі споживачами вона виконувала свою роботу згідно вказівок та розпоряджень [PERSON] Вважає своїми обов'язками на посаді провідного юрисконсульта - ведення претензійно - позовної роботи та представлення інтересів концерну в судах, завдання отримувала від безпосереднього керівника, про що в журналі обліку видачі завдань розписувалась про отримання розподілених їй завдань, але з посадовою інструкцією провідного юрисконсульта була ознайомлена лише 18.12.2014 року, а про існування Методичних рекомендацій щодо організації претензійно - позовної роботи по Концерну «МТМ» взагалі дізналась з заперечень відповідача по цій справі. Вважає, що єдиним документом, що видається з метою регламентації організаційно-правового статусу працівника, його конкретних завдань та обов'язків, прав, відповідальності, забезпечує умови для його ефективної роботи є посадова інструкція. На момент вчинення нею дій, які, на думку роботодавця містять в собі ознаки порушення трудової дисципліни і можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, з посадовою інструкцією вона не була ознайомлена, тому висновок про невиконання трудових обов'язків безпідставний. Будь-які дані, що свідчили б про порушення нею обов'язків працівника, у відповідача відсутні, а застосування до неї стягнення у вигляді догани застосоване не на підставах та не у відповідності до вимог трудового законодавства, в зв'язку з чим спірний наказ від 19.12.2014 року № 1226 є незаконним. Під час винесення Наказу від 19.12.2014 року № 1226 «Про накладення дисциплінарного стягнення» відповідачем не було звернуто увагу на те, що будь-якої шкоди підприємству заподіяно не було, оскільки повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню після усунення допущеного порушення, що саме і було зроблено позивачем стосовно позову до «Українсько-Американського спільного підприємства «Бест Інтернешнл». А в поданні позову до ВГО «Всеукраїнська асоціація пенсіонерів» взагалі відпала необхідність, оскільки боржник оплатив заборгованість добровільно. Щодо позову до ТОВ «Фармацевтичне підприємство «Аптека - 132», за яким було порушено провадження по справі, то справу вирішено на користь Концерну. Обставини, за яких було вчинено дії, які відповідач розцінив як дисциплінарне порушення, також не були враховані. А саме - її пояснення від 08.12.2014 року, згідно яких шаблон позовної заяви щодо стягнення заборгованості Концерном в особі філії розроблений начальником юридичного відділу по роботі зі споживачами [PERSON], яка дала вказівку готувати позовні заяви згідно встановленого зразка і заборонила відступати від розробленого шаблону. Крім того, після підготовки тексту позову та перед подачею його на підпис директору філії, її начальник перевіряє всі документи. На момент перевірки, з боку начальника зауважень не надходило, тому позов був направлений саме в такому вигляді. Відповідальність за роботу відділу покладається на начальника. Крім того, протягом всього часу її роботи в юридичному відділі начальник відділу ставиться до неї упереджено, про що свідчить те, що під час спілкування вона поводиться знервовано, застосовує образливу лайливу мову, неодноразово зазначала, що звільнить її, а всі її скарги з цього приводу до начальника юридичного управління залишені поза увагою. Також у жовтні 2014 року їй було зменшено розмір персональної надбавки до 5 %, на її питання з приводу підстав та ознайомлення з наказом, начальник юридичного відділу [PERSON] чіткої відповіді не надала, натомість запропонувала звільнитись. Крім того, в листопаді 2014 року працівникам підприємства була нарахована та виплачена премія у зв'язку із початком опалювального сезону, а її було позбавлено вказаної премії. На її звернення за роз'ясненням з даних приводів вона відповіді не отримала до теперішнього часу. Додатково пояснила з приводу наданих заперечень відповідачем на позовну заяву, що у своїх запереченнях на позовну заяву відповідач ретельно та яскраво описує дії позивача, в яких вбачає саме протиправну поведінку, що йде в розріз з поведінкою добросовісного, сумлінного та дисциплінованого співробітника. Але, ознайомившись з викладеними відповідачем аргументами, так і не зрозуміло, які саме дії позивача свідчать про порушення трудової дисципліни. Не зрозуміло, в яких діях позивача наявна нечесність і несумлінність, в чому полягає неточність і несвоєчасність виконання розпоряджень, яка поведінка або дії свідчать про порушення трудової і технологічної дисципліни або нормативних актів про охорону здоров'я. Вважає, що відповідач не довів наявність провини та факту вчинення позивачем порушення обов'язків працівника, а застосування до неї стягнення у вигляді догани не має під собою законодавчого підґрунтя. Відповідачем не доведено, що він здійснив всіх заходів, направлених на ознайомлення позивача з локальною документацією підприємства та не визначив коло конкретних прав, обов'язків та відповідальності, що позбавляє його права на застосування до позивача стягнення у вигляді догани, а винесення наказу від № 1226 від 19.12.2014 року є протиправним та незаконним. Також вважає, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани несе по суті зовсім не виховний характер. Дії відповідача повністю направлені на позбавлення від співробітника, до якого керівництво має своє суб'єктивне ставлення. Їй не відомо, про які наради та роз'яснення йдеться у запереченнях, оскільки її на них не запрошували, тому вона не володіє інформацією про тему наради та роз'яснень, на які посилається відповідач. Щодо тверджень про подальшу її поведінку, яка, ніби то, свідчить про недбале ставлення до обов'язків та ігнорування розпоряджень керівництва, зазначила, що їй взагалі не зрозуміло, яким чином і навіщо її керівництво займається фальсифікацією фактів, оскільки вона не бачила ні 12.01.2015 року, ні 13.01.2015 року, щоб у її присутності особи, зазначені в актах, складали ці акти, та про які завдання йдеться мова, бо таких завдань від свого начальника вона не отримувала. Представники відповідача за довіреністю Семеренко С.О., Саржинська О.А. позовні вимоги не визнали, надали суду письмові заперечення на позовну заяву, пояснили суду, що 03.12.2014 року та 8.12.2014 року начальником юридичного відділу по роботі зі споживачами [PERSON] на адресу начальника юридичного управління надійшли доповідні записки, за текстом яких зазначалось, що [PERSON] не професійно та безвідповідально виконує покладені на неї завдання щодо підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості у судовому порядку та прийняття участі у судових засіданнях. Так, в доповідній записці від 3.12.2014 р. зазначалося, що 17.10.2014 року провідний юрисконсульт [PERSON] подала до суду позовну заяву про стягнення з ТОВ "ФП Аптека-132" заборгованості, в якому допустила ряд процесуальних помилок - не вірно зазначила позивача, не надала копії додаткових угод до договору, про що відповідачу стало відомо з Ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2014 р. по справі № 908/4146/14, що отримана ними 19.11.2014 р. Крім того, в цій доповідній записці зазначалось, що позовна заява від 14.11.2014 року про стягнення з ВГО "Всеукраїнська асоціація пенсіонерів" заборгованості, яка була підготовлена провідним юрисконсультом [PERSON], була повернута Концерну "МТМ" Господарським судом м. Києва без розгляду з підстав наявності процесуальних помилок, що були допущені провідним юрисконсультом [PERSON] під час підготовки позовної заяви та доданих до неї документів, а саме невірно зазначений позивач, не надано належного доказу направлення копії позовної заяви зі всіма доданими документами Відповідачу, невірно оформлений розрахунок боргу (відсутній підпис директора), про що відповідач дізнався з ухвали суду по справі № 910/25976/14 від 24.11.2014 р., яку отримали 2.12.2014 р. В доповідній записці від 08.12.2014 року зазначалося, що позовна заява від 14.11.2014 року, яка була підготовлена провідним юрисконсультом [PERSON] стосовно стягнення дебіторської заборгованості з Українсько-Американського спільного підприємства "Бест Інтернешнл", повернута Господарським судом Одеської області без розгляду через допущення процесуальних помилок провідним юрисконсультом [PERSON] при підготовці позовної заяви, а саме: невірно зазначений позивач, невірно зазначена адреса відповідача, не надано належного доказу направлення копії позовної заяви зі всіма доданими до неї документами відповідачу. В резолютивній частині доповідних записок начальником юридичного відділу по роботі зі споживачами [PERSON] було запропоновано поставити питання щодо притягнення провідного юрисконсульта [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. До доповідних записок були додані документи на підтвердження викладених обставин та порушень допущених з боку [PERSON] З тексту ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.11.2014 р. (суддя Кутіщева-Арнет Н.С), відповідач дізнався, що [PERSON] , яка діяла за довіреністю як представник позивача зі всіма правами та обов'язками сторони в господарському процесі, не була підготовлена до судового засідання, без поважних причин не виконала вимоги суду, викладені в ухвалі від 20.10.2014 року у справі № 908/4146/14, не надала суду письмових уточнень та обґрунтованих нормативних пояснень в особі кого виступає юридична особа в заявленому Концерном "МТМ" позові, а на питання суду, хто є сторонами в господарському процесі, представник позивача [PERSON] не змогла відповісти, що свідчить про некомпетентність представника та неналежну підготовку до судового засідання, та повне ігнорування вимог ст.ст.1,22 ГПК України. З урахуванням викладеного в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 11.11.2014 року у справі № 908/4146/14, у зв`язку з тим, що представник позивача в господарському процесі - [PERSON] не виконала вимоги суду, не надала витребуваних уточнень, суд викликав для участі в судовому процесі начальника юридичного департаменту Концерну "МТМ" для участі в судовому засіданні, яке призначив до розгляду на 03.12.2014 року о 10-00. Через недбале ставлення провідного юрисконсульта [PERSON] до своїх обов`язків, начальник юридичного управління та начальник юридичного відділу по роботі зі споживачами були вимушені відмовитись від участі у важливих для підприємства нарадах та інших судових засіданнях, призначених до розгляду на 03.12.2014 року, з метою виконання ухвали Господарського суду Запорізької області у справі № 908/4146/14 від 11.11.2014 року для участі у судовому засіданні, та наданні пояснень судові з приводу некомпетентності провідного юрисконсульта [PERSON] та пояснень і уточнень по справі. При цьому провідний юрисконсульт [PERSON] в судове засідання не з`явилася, оскільки оформила відпустку, не поставивши до відома про конфліктну ситуацію, що виникла при розгляді справи № 908/4146/14 в суді, свого безпосереднього керівника -начальника юридичного відділу по роботі зі споживачами [PERSON], та начальника юридичного управління. З ухвали Господарського суду м. Києва від 24.11.2014 р. по справі № 910/25976/14 відповідачу стало відомо, що позовна заява від 14.11.2014 року про стягнення з ВГО "Всеукраїнська асоціація пенсіонерів" заборгованості, яка була підготовлена провідним юрисконсультом [PERSON], була повернута Концерну "МТМ" Господарським судом м. Києва без розгляду з підстав наявності процесуальних помилок, що були допущені позивачем під час підготовки позовної заяви та доданих до неї документів, а саме : "позивачем не зазначено які додатки до позовної заяви, їх перелік були направлені на адресу Відповідача, що в свою чергу є неналежним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками, так як не дає змоги суду пересвідчитися в тому, що на адресу відповідача були направлені всі документи, які подані позивачем до позовної заяви, яка була подана до Господарського суду м. Києва ". Суд дійшов висновку, що за таких обставин опис вкладення від 14.11.2014 року не може бути належним доказом виконання позивачем вимог ст.56,57 ГПК України. З посиланнями на постанову пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 року господарський суд на підставі ст.63 ГПК України повернув на адресу Концерну "МТМ" позовну заяв В тексті ухвали Господарського суду Одеської області у справі № 916/4735/14 від 26.11.2014 року (с. Степанова Л.В.) зазначено, що "Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії концерну "Міські теплові мережі" Ленінського району звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, яку також готувала [PERSON], до відповідача Українсько-Американського спільного підприємства "Бест Інтернешнл" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 5 056,90 грн. Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу Українипередбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Так, як вбачається з наданого до позовної заяви опису вкладення від 14.11.2014р. на ім'я УА СП "Бест Інтернешнл" за адресою: 67543, Одеська область, Комінтернівський район, вул. Леніна, 7 було скероване поштове відправлення згідно представленого опису. Відповідна адреса відповідача також зазначена позивачем у позовній заяві. Проте, згідно фіскального чеку від 14.11.2014р. на ім'я УА СП "Бест Інтернешнл" поштове відправлення було скероване: "67543 Воронівка". Більш того, як вбачається зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців виготовленого судом 26.11.2014р. адресою відповідача є:67543, Одеська область, Комінтернівський район, село Визирка, вул. Леніна буд. 7. Так, абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів Українивід 05.03.2009 р. № 270 визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Тобто розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку. Таким чином, з представлених Концерном "Міські теплові мережі" в особі філії концерну "Міські теплові мережі" Ленінського району доказів, неможливо ідентифікувати направлення позивачем копії позовної заяви та доданих до неї документів саме на адресу Українсько-Американського спільного підприємства "Бест Інтернешнл"."

Outcome: dismissed