Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивує тим, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, а також зобов'язання є договори та інші правочини (ст.11, ст.626 ЦКУ). Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку(ст.509 ЦКУ). 19.05.2006 року, Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», та громадянин України [PERSON], уклали Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 305/84-Ж. Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», 14.06.2010 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» в Публічне акціонерне товариство « УКРСОЦБАНК». Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно о Кредитного договору відповідач зобов'язується в порядку та на умовах. що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та графіком погашення кредиту, Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит. У порушення умов Договору, позичальник, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 12.04.2018 року, має заборгованість за кредитом: 81 801,97 Євро, за відсотками - 30 878,80 Євро, що підтверджується розрахунком заборгованості. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором. 19.05.2006 року, між Кредитором та відповідачем [PERSON], [PERSON], [PERSON], укладено Іпотечний договір №305/84-Ж, відповідно до якого, в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок за планом земельної ділянки літ. З, загальною площею 634,30 кв.м., крім того балкон 2,10 кв.м., та підвал 11,40 кв.м., житловою площею 224,30 кв.м., з приналежними надвірними спорудами та прибудовами, а саме: гараж - літ. О, споруди - літ. 1-4, а також земельна ділянка, площею 0,3 га, на якій знаходиться житловий будинок, кадастровий номер: 2110400000:01:016:0224, які знаходяться за адресою: місто Мукачеве, вулиця Гастелло, 31. Предмет іпотеки належить іпотекодавцям на підставі рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, рішення №97 «Про будівництво», 27.04,2006р., Мукачівського виконкому, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №024311, виданого 05.05.2006р., Мукачівським міським відділом земельних ресурсів, на підставі рішення 35-ї позачергової сесії 4-го скликання Мукачівської міської ради від 21.07.2004р., акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2110400000-0106070700184. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 1 060 500,00 (один мільйон шістдесят тисяч п'ятсот) грн., що за курсом Національного Банку України, станом на 19 травня 2006 року, становить 164447,92 (сто шістдесят чотири тисячі чотириста сорок сім Євро 92 центи). Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до п.4.1. Іпотечного договору, у разі не виконання або не належного виконання Іпотекодавцем зобов'язання, іпотеко держатель має право задовольнити свої, забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем основного договору та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання за кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених іпотечним договором, у тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. Відповідно до пп.4,6.1., 4.6.2. п. 4.6. іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса. На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору відповідачам було направлено вимогу про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання, стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Враховуючи невиконання позичальником основного зобов'язання, позивач має право звернутися до останнього з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідачі позовні вимоги не визнали повністю, 01.10.2018 року подали відзив, який мотивували тим, що 19 травня 2006 року з метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, між Банком і [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір № 305/84-Ж, згідно якого відповідачі передали в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" недобудований житловий будинок за планом ділянки літ.З загальною площею 634,30 кв.м. крім того балкон 2,10 кв.м та підвал 11,4 кв.м., житловою площею 224,30 кв.м., з приналежними надвірними спорудами та прибудовами, а саме: гараж - літ О, споруди - літ.1-4, а також земельна ділянка, площею 0,3 га, на якій знаходиться житловий будинок, кадастровий номер:2110400000:01:016:0224, які знаходяться за адресою: м.Мукачево, вул.Гастелло, 31. 20 жовтня 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до змінено процентну ставку, інші умови договору залишилися незмінними. 23\~червня 2009\~року між\~сторонами укладено\~додаткову угода\~про внесення\~змін до\~договору від\~19.05.2006\~року,\~якою внесено\~зміни щодо\~порядку погашення\~грантів кредиту,\~а також,\~дострокового погашення\~у випадках,\~передбачених договором, яким обумовлене основне зобов'язання. \~ \~ \~ \~ 29.07.2010\~року між\~сторонами укладено\~додаткову угода\~про внесення\~змін до\~договору від\~19.05.2006\~року,\~якою внесено\~зміни щодо\~порядку погашення\~траншів кредиту, збільшення відсоткової ставки, а також, дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене основне зобовязання. Відповідно, з перерахованих вище підстав були внесені зміни і до іпотечного договору (Додаткова угода №1 від 11.11.2008року, додатковий правочин від 23.06.2009 року, договір про внесення змін від 29.07.2010 року). Підпунктом 1.4.1 Іпотечного договору, передбачено порядок погашення Кредиту, що визначений Кредитним договором, яким обумовлене основне зобов'язання, зокрема, дострокове погашення у випадках, передбачених Кредитним договором, яким обумовлює основне зобовязання, зокрема дострокове погашення у випадках, передбачених кредитним договором. Пунктом 4.5 Кредитного договору встановлено, що в разі невиконання або неналежного виконання позичальником більш ніж 60 календарних днів своїх обов'язків щодо своєчасної сплати кредиту та процентів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, а позичальник зобов'язаний протягом 1 робочого дня повернути кредит у повному обсязі, сплатити відсотки та штрафи. Пунктом 3 Додаткової угоди про внесення змін до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №305/84-Ж від 19 травня 2006 року встановлено, що в разі порушення Позичальником строків сплати процентів визначених п.2.4.1 Договору, та/або Кредиту як в повному обсязі так і частково, більш ніж на 30 тридцять днів, позичальник зобовязаний достроково погасити кредит в повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобовязань за договором. Отже, сторони врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Згідно п.5.2 іпотечного договору, у разі, якщо сторони не зможуть дійти згоди зі спірних питань шляхом переговорів, то такий спір підлягає передачі па розгляд суду, згідно з чинним законодавством України. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В порядку\~абз.2\~ч.1\~ст.\~259\~ЦК України\~договір про\~збільшення позовної\~давності у\~письмовій формі\~між сторонами\~не укладався.\~Відповідне застереження\~щодо зміни\~тривалості позовної\~давності у\~Кредитному та\~Іпотечному договорі також відсутнє. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. 20.01.2012 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу було вчинено виконавчий напис №89, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: вище вказаний недобудований житловий будинок. В рахунок коштів від реалізації зазначеного майна вирішено задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» за період з 19.05.2006 року по 20.01.2012 року. Однією з умов вчинення виконавчого напису нотаріусом є надсилання іпотеко-держателя повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та наявність підтвердження такого відправлення. Тобто,\~вимога про\~дострокове повернення\~кредитного зобовязання надсилалася позивачем 02.11.2011 року. Зазначене вище знайшло своє підтвердження в рішенні Мукачівського міськрайонного суду від 24.03.2017 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню. Оскільки строк виконання основного зобов'язання договором було змінено, тобто строк користування кредитом достроково сплив 02 грудня 2011 року, тобто через 30 календарних днів з дати, коли було надіслано письмову вимогу, тому строк у 3 (три) роки від дня настання зміненого строку виконання основного зобов'язання закінчився 02 грудня 2014 року, натомість ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося до суду з позовом поза межами цього строку у квітня 2018 року. Згідно п.2 ч.1 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Відповідно до ч.3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до\~інформаційного листа\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 16.01.2013\~року №\~10-70/0/4-13\~«Про окремі\~питання застосування\~строків позовної\~давності»,\~пунктом 31\~постанови пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~від 30.03.2012\~року №\~5\~"Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при вирішенні\~спорів,\~що виникають із кредитних правовідносин" (в редакції Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014) судам роз'яснено: при застосуванні положень пункту 1 частини 11 статті 11 Закону України. "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною 11 статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК передбачає заборону пред'явлення окремих вимог у зв'язку з припущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність, Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене маймо тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). У даному випадку, обставини зміни договором строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 19.05.2006 року № 305/84-Ж, обґрунтовані відповідними висновками Верховного Суду України у цій частині, викладеними останнім в постанові від 27.01.2016року № 6-990, згідно яких, якщо кредитор змінює на підставі частини 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, позовна даність обчислюється від цієї дати. Визначення початку перебігу позовної давності за Кредитним договором від 19.05.2006 року № 305/84-Ж, обґрунтоване відповідними висновкам Верховного Суду України у цій частині, викладеними останнім в постанові від 27.01.2016 року № 6-990, згідно яких, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, позовна давність обчислюється з цієї дати. З іншого боку у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту і процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, і відповідно загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений графіком. Таким чином, черговий платіж повинен був бути сплачений до 25 числа, щомісячно, а тому позивачем було пропущено частково строк позовної давності звернення до суду. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. З цього питання викладена правова позиція ВСУ (у справі №6-116дс13), згідно якої встановлено, що відповідно до ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення кожної окремої частини, від дня, коли відбулося порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Сторони у судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що 19.05.2006 року між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 305/84-Ж в межах максимального ліміту заборгованості 100000 Євро з кінцевим терміном повернення заборгованісті до 18 травня 2016 року зі сплатою 11 % річних (т.1 а.с.7-10). З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором, 19.05.2006 року, між Кредитором та відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], укладено Іпотечний договір №305/84-Ж, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок за планом земельної ділянки літ.З, загальною площею 634,30 кв.м., балкон 2,10 кв.м., підвал 11,40 кв.м., житловою площею 224,30 кв.м., з приналежними надвірними спорудами та прибудовами, а саме: гараж - літ. О, споруди - літ. 1-4, а також земельна ділянка, площею 0,3 га, на якій знаходиться житловий будинок, кадастровий номер: 2110400000:01:016:0224, які знаходяться за адресою: місто Мукачеве, вулиця Гастелло, 31 (т.1 а.с.15-16). Крім того,\~20\~жовтня 2008\~року між\~сторонами укладено\~додаткову угоду\~№1\~до Кредитного\~договору,\~відповідно до\~якої змінено\~процентну ставку\~(т.1\~а.с.11),\~23\~червня 2009\~року укладено\~додаткову угоду\~про внесення\~змін до\~договору від\~19.05.2006\~року,\~якою внесено\~зміни щодо\~порядку погашення\~грантів кредиту\~та дострокового\~погашення (т.1\~а.с.12-13),\~а \~29.07.2010\~року укладено\~додаткову угоду\~про внесення\~змін до\~договору від\~19.05.2006\~року,\~якою внесено\~зміни щодо\~порядку погашення\~траншів кредиту, збільшення відсоткової ставки та умови дострокового погашення (т.1 а.с.14). На виконання даних угод були внесені зміни і до іпотечного договору, відповідно Додаткова угода №1 від 11.11.2008року, додатковий правочин від 23.06.2009 року, договір про внесення змін від 29.07.2010 року (т.1 а.с.17, 18, 19). У порушення умов Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 305/84-Ж, позичальник відповідач [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 12.04.2018 року, у нього виникла заборгованість за кредитом: 81 801,97 Євро по тілу кредиту, та 30 878,80 Євро заборгованість зі сплати відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості (т.1 а.с.51-56). На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору відповідачам було направлено вимогу про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана (т.1 а.с.34-50). Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до п. 4.1. Іпотечного договору, у разі не виконання або не належного виконання Іпотекодавцем \~ \~ \~ \~зобов'язання, іпотеко держатель має право задовольнити свої, забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем основного договору та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання за кредитним договором та/або зобов'язань, передбачених іпотечним договором, у тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору. \~ \~ \~ \~ Відповідно до пп. 4,6.1., 4.6.2. п. 4.6. іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобов'язання, стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки. Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». В той же час суд констатує, що у відзиві відповідачі посилаються на п.4.5 Кредитного договору, згідно якого у разі невиконання або неналежного виконання позичальником більше ніж 60 календарних днів своїх обовязків щодо своєчасної сплати кредиту та процентів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив. Позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня повернути кредит в повному обсязі, сплатити відсотки та штрафи. Також відповідно до п.3 Додаткової угоди про внесення змін встановлено, що у разі порушення позичальником строків сплати процентів визначених п.2.4.1 договору та /або Кредиту як в повному обсязі так і частково, більше ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний достроково погасити кредит в повному обсязі на 31 календарний день прострочення виконання зобовязання за договором». Отже, як зазначають Відповідачі, сторони врегулювали в Договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання зобовязань та визначили умови такого повернення котів. Однак, це не відповідає обставинам справи, оскільки 29.07.2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору невідновлюваної кредитної лінії № 305/84-Ж, згідно п.6 погоджено сторонами, що у разі порушення Позичальником строків сплати процентів та/або Кредиту як в повному обсязі, так і частково, більш ніж на 30 календарних днів, Кредитор має право вимагати достроково погашення Кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій в повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення Позичальнику, а Позичальник, в свою чергу, зобовязується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції протягом 30 календарних днів з дати одержання вищезазначеного письмового повідомлення. Отже, сторонами змінено умову зміни строку основного зобовязання, тобто така наступає з моменту предявлення вимоги. Посилання Відповідачами на вимогу від 02.11.2011 року не може братись до уваги як вимога про дострокове погашення кредиту, оскільки відповідно до даної вимоги Банк просив Позичальника погасити прострочену заборгованість станом на дату вимоги, а не достроково весь кредит, що є різними поняттями. Що стосується строку позовної давності щодо кожного платежу окремо, то як вбачається з матеріалів справи, вимогою, що передувала поданню позовної заяви до суду, Банк просив погасити заборгованість станом на 12.04.2018 року. Отже, враховуючи строк позовної давності в три роки, слід стягнути суму боргу в межах строку позовної давності по кожному платежу, тобто за період з 12.04.2015 року, що згідно розрахунку заборгованості становить 54 047,91 Євро по тілу кредиту. Що стосується стягнення відсотків, то згідно розрахунку заборгованості, останнє нарахування було здійснено 31.03.2012 року, тобто поза межами строку позовної давності, а тому, оскільки пропущено строк позовної давності в три роки, не підлягає до стягнення. Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з Відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved