Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

23 січня 2009 року між Лисогірською сільською радою Жмеринського району та відповідачем як фізичною особою було укладено договір оренди землі, згідно з якимо відповідач прийняв у строкове платне користування земельні ділянки, зайняті водним обєктом, загальною площею 2,2407 га, які знаходяться на території Лисогірської сільської ради. Цей договір укладено терміном на 25 років. Орендна плата вноситься на рахунок сільської ради у грошовій формі в розмірі 200 грн. за 1 га в сумі 448 грн. 14 коп. у 2009 році. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Однак встановлена в договорі орендна плата не відповідає вимогам Податкового кодексу України і є значно меншою, ніж передбачено нормами чинного законодавства. З метою внесення змін до договору оренди землі від 23 січня 2009 року, Лисогірською сільською радою підготовлено проект додаткової угоди та лист від 08 жовтня 2013 року №269, в якому повідомлено про необхідність підписання додаткової угоди про зміну зазначеного у договорі розміру нормативної грошової оцінки землі та розміру орендної плати, які передано відповідачу особисто під розписку. Відповідач до сільської ради не зявився для укладення додаткової угоди щодо внесення змін до договору оренди в частині розміру орендної плати. Прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах Лисогірської сільської ради і просив внести зміни до зазначеного договору оренди, виклавши п.п.9, 11 в такій редакції : "п.9 - Орендна плата вноситься на рахунок Лисогірської сільської ради у грошовій формі у розмірі 3 % від грошової оцінки землі по населеному пункту села Лисогірка Жмеринського району за 1 га за розрахунком : Вихідні дані : Класифікація об'єкту оренди - землі під водою з площею акваторії до 50 га. Кф-0,5. Відношення до економіко-планувальної зони - зона № 3. Вартість 1кв.м згідно з витягу з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, виданого управлінням Держземагенства у Жмеринському районі від 18.07.2013 року №2020- 19,49 грн.. Площа об'єкту оренди - 22407 кв.м. Ставка орендної плати -. 3 %. Подальше обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції"; "п.11 - Орендна плата вноситься орендарем у такі строки : 1/4 частини орендної плати щоквартально не пізніше 20 числа третього місяця кварталу, тобто до 20 березня, 20 червня, 20 вересня, 20 грудня"; а також доповнити п. 13 договору оренди, таким підпунктом: "зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів та інших економічних чинників, що впливають на розмір орендної плати". В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Представник Лисогірської сільської ради в судове засідання не з'явився. 24 жовтня 2014 року від представника Лисогірської сільської ради Антощук Г.Д. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав. В своїх письмових запереченнях до позову та в судовому засіданні пояснив, що спірний договір оренди землі був укладений 2009 року, тобто до вступу у силу ПК України (2010 р.). 27 березня 2014 року до ПК України були внесені зміни до ст. 288, згідно з якою орендна плата не може бути меншою 3% нормативної грошової оцінки. Оскільки відповідні зміни до ПК були внесені після укладення спірного договору оренди, то відповідно до ст. 5 ЦК України вони не можуть розповсюджуватись на правовідносини, що виникли до набрання цими змінами законної сили. Витяг з нормативно-грошової оцінки землі, що наданий позивачем, не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому лист-пропозицію Лисогірської сільської ради не можна вважати належним зверненням орендодавця до орендаря, щодо зміни умов господарського договору. Дану справу представник відповідача вважає підсудною господарському суду, оскільки спірні правовідносини виникли між суб'єктом владних повноважень - юридичною особою та відповідачем, який є фізичною особою-підприємцем. Вимоги позивача представник відповідача вважає такими, що зобов'язують вступати у цивільні правовідносини на певних умовах, а тому є протиправними. В самому договорі не передбачено внесення до нього змін на підставі підвищення нормативної грошової оцінки землі. На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Відповідно до копії договору оренди землі від 23 січня 2009 року орендодавець - Лисогірська сільська рада Жмеринського району в особі голови Ковеля П.О. з одного боку та орендар [PERSON] з другого уклали договір про те, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, зайняті водним об'єктом, на підставі рішення Лисогірської сільської ради від 21 січня 2009 року, які знаходяться на території Лисогірської сільської ради із земель загального користування. Об'єктом оренди є земельна ділянка площею 2,2407 га. Договір укладено на 25 років. Орендна плата вноситься на рахунок сільської ради у грошовій формі у розмірі 200 грн. за 1 га на рік в сумі 448 грн.14 коп. у 2009 році. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі змін умов господарювання передбачених договором, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом. (а.с.9-10). Згідно з копією листа від 08 жовтня 2013 року №269, відповідача було повідомлено про необхідність погодження та підписання додаткової угоди про внесення змін до договору оренди сільського ставка та надання в сільську раду для службового користування технічну документацію на об'єкт оренди (а.с.11). Відповідно до копії проекту додаткової угоди п.9, 11, 13 пропонувалось викласти п.п.9, 11, 13 в такій редакції: "п.9 - Орендна плата вноситься на рахунок Лисогірської сільської ради у грошовій формі у розмірі 3 % від грошової оцінки землі по населеному пункту села Лисогірка Жмеринського району за 1 га за розрахунком : Вихідні дані : Класифікація об'єкту оренди - землі під водою з площею акваторії до 50 га. Кф-0,5. Відношення до економіко-планувальної зони - зона № 3. Вартість 1кв.м згідно з витягу з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, виданого управлінням Держземагенства у Жмеринському районі від 18.07.2013 року №2020- 19,49 грн.. Площа об'єкту оренди - 22407 кв.м. Ставка орендної плати -. 3 %. Подальше обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції"; "п.11 - Орендна плата вноситься орендарем у такі строки : 1/4 частини орендної плати щоквартально не пізніше 20 числа третього місяця кварталу, тобто до 20 березня, 20 червня, 20 вересня, 20 грудня"; п.13 - "зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів та інших економічних чинників, що впливають на розмір орендної плати" (а.с.12). Згідно з копією листа заступника начальника Жмеринської ОДПІ, з 01 квітня 2014 року річний мінімальний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності незалежно від їх категорії не може бути менше, ніж 3% нормативної грошової оцінки та згідно п.288.4 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюється у договорі оренди між орендодавцем і орендарем (а.с.13). Відповідно до копії витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01 липня 2013 року та станом на 15 вересня 2013 року в с. Лисогірка економіко планувальна зона №3 1 кв.м 19,49 грн. (а.с.14). Згідно з копією висновку судової оціночно-земельної експертизи за №2050/14-21 від 18 лютого 2015 року експертом встановлено, що станом на час проведення експертизи (з 01 січня 2015 року) нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, розташованої на території с. Лисогірка Жмеринського району, що орендується [PERSON] на підставі договору оренди землі від 23 січня 2009 року, становить - 24,34 грн., а нормативна грошова оцінка всієї земельної ділянки становить 545380,38 грн. (а.с.57-64). У судовому засіданні було також досліджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельної діялнки водного фонду з водним обєктом ставком "[PERSON]" фізичній особі-підприємцю [PERSON] від 2008 року, яка містить у собі, зокрема, рішення Лисогірської сільської ради від 05 грудня 2007 року про передачу ставка в оренду відповідачу, акт обстеження водного обєкту (ставка) та земельної ділянки водного фонду від 25 грудня 2008 року, висновки Жмеринського відділу комплексного управління природоохоронною діяльністю, відділу містобудування та архітектури Жмеринської РДА від 25 грудня 2008 року, відділу Держкомзему у Жмеринському районі від 02 лютого 2009 року, рішення Лисогірської сільської ради від 21 січня 2009 року про затвердження технічної документації із землеустрою та копія спірного договору оренди землі. Вищеперераховані доказі суд у відповідності із ст.ст.58, 59 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Оскільки статус відповідача як приватного підприємця установлений судом у судовому засіданні під час розгляду справи по суті, то суд продовжив її розгляд у відповідності до ст.116 ЦПК України, так як можливість передачі справи по підсудності передбачена законом тільки до початку судового розгляду справи. Тому суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача в частині непідсудності цієї справи загальному суду з огляду на неповідомлення ним про цю обставину у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Згідно з ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до п.14.1.125 ст.14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно з п.14.1.136 ст.14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Ст.ст. 5, 20 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляється як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Пунктом 2.19. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" визначено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братись судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. У визначених законом випадках застосовуються ціни, які встановлюються або регулюються уповноваженими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Враховуючи, що сторони в п.13 спірного договору передбачили можливість перегляду орендної плати, зокрема, "в інших випадках, передбачених законом", то в даному випадку підставою для перегляду орендної плати є законодавчо встановлена зміна граничного розміру цієї плати. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про необхідність перегляду розміру орендної плати (а.с.11), однак не бажаючи настання невигідних для нього наслідків перегляду таких умов договору, ухилився від явки до сільської ради для вирішення даного питання. Згідно з ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку. Відповідно до п.33 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку (а.с.9 на звороті). Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з ч.3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Суд не приймає до уваги невизнання позову представником відповідача з огляду на відсутність у договорі підстав перегляду орендної плати, оскільки необхідність такого перегляду прямо витікає з вимог проаналізованих судом вище нормативних актів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved