Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов'язань, просив стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 10.06.2008 року, яка виникла станом на 30.06.2015 року у сумі 9423 грн. 01 коп., яка складається з: 3447грн.05 коп. - заборгованість за кредитом, 5289 грн. 15 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 250 грн. - штрафу (фіксована складова), 436 грн. 81 коп. штрафу (процентна складова) та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. В апеляційній скарзі Пат КБ „ПриватБанк" просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права. ПАТ КБ „ПриватБанк" наполягає на тому, що між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір, останній користування коштами, що підтверджується випискою з банківського рахунку. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Також позивач стверджує, що звернувся до суду в межах строку позовної давності, враховуючи, що відповідач частково сплачував кредитну заборгованість, що є наслідком переривання строку позовної давності. Останній платіж позичальником здійснено 28.08.2012 року, а в суд позов подано 20.07.2015 року. В апеляційному суді представник позивача підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце судового розгляду справи належним чином сповіщений. Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача у судовому засіданні, оскільки його неявка не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків. Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив з того, що позивач усунувся від надання суду доказів, які підтверджували б заявлені ним вимоги, та пропустив строк звернення до суду. Апеляційний суд не погоджується з такими висновками, виходячи з наступного. Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом встановлено, що сторони перебували у цивільно-правових договірних правовідносинах. Зокрема, 10.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідачеві було видано платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, тобто сторони уклали кредитний договір, який складається із анкети-заяви, довідки про умови кредитування, пам'ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів у розмірі 3-х відсотків в місяць з розрахунку 360 днів в році. Зазначені умови викладені у заяві позичальника при отриманні кредиту від 10.06.2008 році, а не у кредитному договорі, однак вказана заява містить ознаки такого договору. Згідно вказаної заяви [PERSON] підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому у письмовій формі, про що свідчить його підпис (а.с.7 зворот). Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Факт отримання від ПАТ КБ „ПриватБанк" грошових коштів [PERSON] не заперечувався. В подальшому, а саме 17.12.2010 року кредитний ліміт на кредитній картці [PERSON] було збільшено до 2100 грн.; 23.06.2011 року - до 3300 грн., 06.08.2011 року - до 3900 грн., та зменшено 30.06.2012 року - до 3590 грн. Зазначені обставини в апеляційному суді [PERSON] в жодний спосіб не спростовані. У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у зв'язку з невиконання відповідачем умов кредитного договору у [PERSON] станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість у розмірі 9423 грн. 01 коп., яка складається з: 3447грн.05 коп. - заборгованість за кредитом, 5289 грн. 15 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 250 грн. - штрафу (фіксована складова), 436 грн. 81 коп. штрафу (процентна складова) та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Перевіряючи доводи скарги апеляційним судом, із виписки по рахунку [PERSON], яка була надана ПАТ КБ „ПриватБанк", встановлено, що останнє зняття коштів з кредитної карти здійснено [PERSON] 17 жовтня 2012 року на суму 100 грн. та 63 грн. 30 коп., а останнє погашення боргу - 28 серпня 2012 року в сумі 200 грн. (а.с.123-124). В ході апеляційного розгляду справи ці обставини [PERSON] не спростовані. Пунктами 2.1.1.2.11- 2.1.1.2.13 умов та правил надання банківських послуг після настання зазначеного на картці останнього місяця її дії банком випускається картка на новий термін, за що клієнтом вноситься відповідна плата згідно діючих тарифів. Термін дії картки не підлягає продовженню банком у разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Клієнт повинен до закінчення останнього місяця терміну дії картки звернутися до обслуговуючого відділення банку для отримання платіжної картки з новим терміном дії. Як встановлено апеляційним судом, після отримання кредитної картки 10.08.2008 р., [PERSON] ще двічі отримував кредитні картки, а саме: 07.05.2009 року - кредитну картку [NUMBER] з строком дії до червня 2012 року та 04 березня 2011 року - кредитну картку [NUMBER] із строком дії до листопада 2014 року, що підтверджується витягом з програмного комплексу «Приват48» (а.с.108-111). Зазначене не спростовано [PERSON] в жодний належний спосіб. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. [PERSON], здійснюючи часткове погашення боргу по кредиту та звертаючись до банку за отриманням нової картки з наступним строком дії, визнавав факт укладення ним з ПАТ КБ „ПриватБанк" договору, який повинен виконуватись належним чином. Згідно з ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом, зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено апеляційним судом, з наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] згідно договору про надання банківських послуг б/н від 10.06.2010 року станом на 30.06.2015 року становить 9423 грн. 01 коп., яка складається з: 3447грн.05 коп. - заборгованість за кредитом, 5289 грн. 15 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 250 грн. - штрафу (фіксована складова), 436 грн. 81 коп. штрафу (процентна складова) та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. Доказів на спросутвання зазначеного розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Враховуючи, що останній платіж по поверненню кредиту відповідачем [PERSON] було здійснено 28 серпня 2012 року, то у ПАТ КБ „ПриватБанк" виникло право пред'являти вимоги до боржника про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту, в тому числі процентів за користування кредитом, починаючи з 29 серпня 2012 року протягом наступних трьох років - по 29 серпня 2015 року. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з даним позовом 20 липня 2015 року, що підтверджується штампом відділення зв'язку на конверті (а.с.21), тобто в межах строків позовної давності. Таким чином, доводи відповідача [PERSON] про пропуск позивачем строку позовної давності є необгрунтованими. Зазначені обставини справи не були досліджені судом першої інстанції у повному обсязі, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. Зважаючи на те, що вищевказаним розрахунком, який є належним та допустимим доказом по справі відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, підтверджено заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 10.06.2008 року саме у розмірі 9423 грн.01 коп., апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши з [PERSON] на користь позивача зазначену суму заборгованості. Враховуючи вищевикладене, на підставі ч.ч.1,4 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». У зв'язку із задоволенням позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню понесений і документально підтверджений судовий збір у розмірі 551 грн. 56 коп. (243 грн. 60 коп. за розгляд справи у суді першої інстанції + 267 грн. 96 коп. за апеляційний розгляд справи) (а.с.1,63).

Outcome: approved