Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказав, що з грудня 1985 року він перебував у трудових відносинах з Геологорозвідувальною експедицією №37, яка є структурним підрозділом КЗ « Кіровгеологія », працював геологом. 31.12.2013 року у зв'язку з майбутньою реорганізацією, він припинив трудові відносини з Геологорозвідувальною експедицією №37 КЗ « Кіровгеологія » за угодою сторін згідно зі ст. 36 п. 1 КЗпП України. За період його роботи в структурному підрозділі КП « Кіровгеологія » є заборгованість по заробітній платі: за вересень 2011р. - 42,47 грн., грудень - 698,11 грн.; за 2013 рік - липень -2,04 грн., серпень - 1692,49 грн.; вересень - 2013,74 грн.; жовтень -3554,24 грн., листопад - 3554,24 грн., грудень - 3696,86 грн. У день його звільнення сума боргу Геологорозвідувальної експедиції №37 КЗ « Кіровгеологія » по заробітній платі перед ним склала 15 254,19 грн. Також, з вини відповідача йому задано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що він сильно переживав, неодноразово випробував нервовий стрес у зв'язку з нерегулярною, багаторічною невиплатою зарплати, яка відбувалася з вини відповідача. Завдана моральна шкода полягає у тому, що вже понад трьох років порушено та змінено його звичайний ритм життя, звички. Він не зміг та не зможе у подальшому, що його пригнічує ще більше, вести повноцінне життя, повноцінно відпочивати і вчасно приймати профілактичні процедури для підтримки стану здоров'я, спілкуватися зі знайомими та товаришами. Відсутність коштів на найнеобхідніше змусило його весь час докладати додаткових зусиль для пошуку грошей і організації свого життя. У зв'язку з тривалою несвоєчасною виплатою зарплати і частою тривалою її затримкою, він як людина передпенсійного віку, зі нестабільним здоров'ям, змушений був витрачати додаткові зусилля на пошук і виконання тимчасової роботи, яка часто була низько оплачуваною і не відповідала його спеціальності і кваліфікації, позичати кошти, через що відчував постійний моральний дискомфорт і стрес, що виразилося в безсонні, дратівливості і пригніченому стані. Просить стягнути з відповідача на його користь 30 508,38 грн., з яких : - 15 254,19 грн. заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі; 15 254,19 грн. моральна шкода, що спричинена йому внаслідок порушення його прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача до суду не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач у судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 29 грудня 1985 року по 31 грудня 2013 року працював у Геологорозвідувальній експедиції № 37 ( м. Кіровоград), яка є структурним підрозділом КП "Кіровгеологія" ( а.с. 5-7 ). Згідно наказу №112-к від 25.12.2013 року, виданого керівництвом КП «Кіровгеологія» [PERSON] був звільнений з роботи за угодою сторін - п. 1 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У судовому засіданні з'ясовано, що ГРЕ № 37 має заборгованість по заробітній платі перед колишнім працівником [PERSON] в сумі 15 254,19 грн. станом на 14.01.2014р. (а.с.4). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВС України №5 від 25.05.2001 року " Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди " роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин ( незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо ), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної ( немайнової ) шкоди покладається на власника або уповноважений ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Приймаючи до уваги те, що Казенним підприємством "Кіровгеологія" грубо порушено трудові права [PERSON], які полягали в невиплаті належних грошових сум, незважаючи на те, що він з 1985 р. працював на підприємстві, суд вважає, що позивачу [PERSON] нанесена моральна шкода, розмір якої слід визначити в сумі 500 грн. з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач внаслідок неправомірних дій з боку відповідача, тому ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial