Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на їхню повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі ј частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення дочкою навчання [INFO] року. В обґрунтування позову зазначала, що з 07 серпня 1999 року вона та [PERSON] уклали шлюб. 17 вересня 2014 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з матір`ю. До досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] , з відповідача на її користь за рішенням суду стягувалися аліменти на дитину. На даний час їхня дочка [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України, за спеціальністю "психологія", термін навчання до [INFO] року, навчання здійснюється на платній основі. У зв`язку з тим, що дочка [PERSON] є студенткою, власного заробітку вона не має, тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Вона самостійно не в змозі утримувати дочку. Відповідач добровільно надавати допомогу дочці не бажає, хоча є працездатною особою. Вона намагається створити дочці всі можливі умови для навчання, утримує її, купує необхідну літературу, фінансує щоденний проїзд до навчального закладу, оплачує навчання, проте коштів для цих потреб у неї не вистачає, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву та відзив на позов, у яких зазначав, що позовні вимоги [PERSON] він визнає частково, проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) на період навчання дочки не заперечує. Сплачувати аліменти в більшому розмірі можливості він не має, оскільки на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] . Також він надає матеріальну допомогу своєму непрацездатному батькові [PERSON] , який є пенсіонером, хворим на цукровий діабет 2-го типу та має онкологічне захворювання, що підтверджується відповідними довідками. Крім нього, у батька є ще дочка, його (відповідача) рідна сестра, яка теж допомагає батькові, проте це жодним чином не звільняє його від обов`язку допомагати батькові, оскільки захворювання [PERSON] потребує значних матеріальних витрат на лікування. Просив суд при ухваленні рішення врахувати його матеріальне становище, розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов частково. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом встановлено, що у період із 07 серпня 1999 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Від цього шлюбу вони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . 17 вересня 2014 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу їхня дочка [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувалися аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] року дочці сторін [PERSON] виповнилося 18 років та вона досягла повноліття. Із довідки № 759-18 від 03 грудня 2018 року, виданої Національним університетом біоресурсів і природокористування України, видно, що повнолітня дочка сторін [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання на гуманітарно-педагогічному факультеті цього вищого навчального закладу за спеціальністю "психологія", освітній ступінь "бакалавр", дата завершення навчання [INFO] року. Факт навчання третьої особи [PERSON] у Національному університеті біоресурсів і природокористування України підтверджується також договором № Пс-1828б від 07 липня 2018 року про надання освітніх послуг, укладеним між даним вищим навчальним закладом та позивачем [PERSON] , з якого видно, що строк навчання [PERSON] в університеті складає чотири роки, загальна вартість навчання за весь термін становить 83760 грн., вартість навчання за один рік складає 20940 грн. Суд встановив, що у зв`язку з навчанням повнолітня дочка сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки є студенткою, власного заробітку вона не має. Її мати, позивач [PERSON] створює для дочки належні умови для повноцінного навчання, фактично утримує та самостійно оплачує її навчання. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги дочці Карині не надає, позов визнав частково, проти стягнення з нього аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) не заперечує, вказуючи на те, що сплачувати аліменти в більшому розмірі він можливості не має. В обґрунтування неможливості сплачувати у більшому розмірі аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , яка продовжує навчання та у зв`язку з чим потребує допомоги від батька, відповідач [PERSON] у відзиві на позов посилався на те, що на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] , від другого шлюбу, що підтверджується свідоцтвами про народження та шлюб. Крім цього, він матеріально допомагає своєму батькові [PERSON] , [INFO] , який є пенсіонером, хворіє на цукровий діабет 2-го типу та має онкологічне захворювання, що потребує значних витрат на його лікування. Також вказував на те, що матеріальну допомогу непрацездатному батькові [PERSON] надає дочка останнього, його (відповідача) рідна сестра, однак це не звільняє його від обов`язку допомагати батькові, оскільки лікування потребує значних матеріальних витрат. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначив, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У п. 20 цієї ж постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За змістом ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів (частки від заробітку (доходу)) на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо їх утримання у такому випадку, розмір необхідної матеріальної допомоги від батьків, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, можливість надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Заперечуючи проти позиції відповідача [PERSON] щодо стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), позивач [PERSON] зазначала про те, що протягом двох років до [INFO] року до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, [PERSON] сплачував аліменти на дитину в розмірі ј частки його заробітку (доходу), незважаючи на народження у нього у листопаді 2016 року ще однієї дитини та хворобу батька [PERSON] у вересні 2016 року, до суду з позовом про зменшення розміру аліментів відповідач не звертався. Також вказувала, що жодних квитанцій чи рахунків на підтвердження оплати лікування батька відповідач суду не надав. Будь-яких доказів того, що на даний час матеріальне становище [PERSON] позбавляє його можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі ј частки його щомісячного доходу, відповідачем до суду не подано. Посилання [PERSON] на те, що він допомагає своєму непрацездатному батькові [PERSON] , судом до уваги не приймаються, оскільки доказів на підтвердження цих обставин відповідач суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] має на утриманні малолітнього сина, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, розмір аліментів на повнолітню дочку сторін [PERSON] , яка продовжує навчання та у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд визначає у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Також згідно із вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial