Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 20 вересня 2012 року близько 16 години на вул. Кам'янецькій в м. Хмельницькому відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], під час зміни напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним, порушив Правила дорожнього руху та допустив зіткнення з його автомобілем [NUMBER], внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано майнової шкоди на суму 27194,90 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ "ПРОСТО - страхування" і саме вказана страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 18000,00 грн. Тому [PERSON] просить стягнути з відповідача 9780,00 грн., як різницю між сумою страхового відшкодування та реальними збитками, завданими його транспортного засобу. Крім того, йому, як власнику пошкодженого транспортного засобу, внаслідок протиправних дій [PERSON], було завдано моральної шкоди, яку він оцінив в 10000,00 грн., а тому просить стягнути зазначену суму з відповідача. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15.01.2013 року вказаний позов був переданий до Ярмолинецького районного суду за підсудністю. Ухвалою суду від 02.06.2014 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО - страхування" (далі - ПрАТ "ПРОСТО - страхування"), в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], як володільця автомобіля BMW - 525 реєстраційний номер [NUMBER], на момент даної дорожньо-транспортної пригоди. В ході судового розгляду позивач та його представник уточнили позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просили стягнути солідарно з [PERSON] та ПрАТ "ПРОСТО - страхування" на користь позивача 4581,60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка складається із втрати товарної вартості транспортного засобу, 10000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі, зокрема 1000,00 грн. витрат на правову допомогу і 586,00 грн. витрат, пов'язаних із залученням експерта. Відповідач [PERSON], який оповіщений належним чином про час та місце розгляду справи до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник ПрАТ "ПРОСТО - страхування", яке оповіщено належним чином про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заперечення на позов, в якому визнав обставину, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу №АВ/0325506 від 01.11.2011 р., і позивачу було виплачено 18058,23 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В той же час, згідно п. 32.7. ст. 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р. №1961-IV (далі Закон №1961-IV, в редакції станом на 20.09.2012 р.) страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу, а тому позовні вимоги в цій частині на думку представника співвідповідача є безпідставними. Крім того, представник відповідача вказав, що ст. 26-1 Закону №1961-IV передбачено відшкодування моральної шкоди за рахунок страховика виключно за шкоду, заподіяну здоров'ю, а тому така вимога позивача до ПрАТ "ПРОСТО - страхування" також є безпідставною. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що 20 вересня 2012 року близько 16 год. 05 хвл. на вул. Кам'янецькій в м. Хмельницькому [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], під час зміни напрямку руху із лівої смуги руху в праву, не переконавшись, що це буде безпечним, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в правій смузі, після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив п.п. 2.10., 10.1. Правил дорожнього руху (затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306). Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 15.10.2012 р. [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка була оглянута в судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В силу ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 22 Закону №1961-IV, в редакції станом на 20.09.2012 р., визначено, що при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. ПрАТ "ПРОСТО - страхування", як страховик, виплатило [PERSON] 18058,23 грн. страхового відшкодування, що підтверджується відповідними матеріалами справи, а також ця обставина визнана позивачем. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). У пункті 32.7 статті 32 Закону №1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. А тому, така шкода має бути відшкодована особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду України від 04.06.2014 р. в цивільній справі №6-69цс14, який в силу ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Згідно висновку експерта №041/10/2012 від 17.10.2012 р. втрата товарної вартості автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON], становить 4581,60 грн. (а.с. 77), а тому саме ця сума підлягає стягненню з [PERSON] В силу ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом третім частини другої цієї статті визначено, що моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Абзацом другим п. 22.3. статті 22 Закону №1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Отже, саме [PERSON] повинен відшкодувати позивачу завдану йому моральну шкоду. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Тому, з врахуванням обставин справи, характеру скоєного правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості суд оцінює завдану позивачу моральну шкоду в суму 1000,00 грн. Таким чином, на користь [PERSON] підлягає стягненню з [PERSON] 4581,60 грн. в рахунок відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням його транспортного засобу, а також 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] підлягають стягненню з [PERSON] 130,29 грн. судового збору, 1000,00 грн. витрат на правову допомогу та 586,00 грн. витрат, пов'язаних із залученням експерта. На підставі ст.ст. 23, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 22, 23, 27, 28, 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: partial