Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

15.05.2015 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 22 червня 2001 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований у Родаківській селищній раді Слов'яносербського району Луганської області, актовий запис №12. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, тощо. Шлюбні відносини фактично припинилися рік тому та не відновлювалися до цього часу, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і її збереження неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в котрій просить розглянути справу в за її відсутності. Свої вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.27) Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, так в судове засідання 27.07.2015 викликався шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб-порталі Марківського районного суду Луганської області, на 02.09.2015 викликався через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 21.08.2015.(а.с.28) Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 02.09.2015, згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про одруження 22 червня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) укладено шлюб, який зареєстрований у Родаківській селищній раді Слов'яносербського району Луганської області, актовий запис №12. (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.06.2001 Родаківською селищною радою Слав'яносербського рацону Луганської області [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Судом встановлено, що більше ніж рік тому шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведеться, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Таким чином у суду немає підстав для вживання заходів щодо примирення подружжя. З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе, в зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та розірвати шлюб. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилаеться судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - "[PERSON]" (а.с.26) Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв'язку з цим, суд вважає за доцільне [PERSON] залишити шлюбне прізвище "[PERSON]", оскільки вона звернулася до суду з цією вимогою. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір згідно квитанції 0.0.381724468.1 від 06.05.2015 (а.с.1) та 17.08.2015 здійснено витрати на оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" в сумі 420 гривень, що підтверджено документально (а.с.24,28) тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved