Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

09.12.2014 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10014/0134 філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги мотивує тим, що 19.02.2009 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" (в подальшому назву змінено на ПАТ "Державний ощадний банк України") та [PERSON] був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №15, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 207500 гривень на термін до 18.02.2016 року на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії відповідачем [PERSON], між банком та [PERSON] 29.02.2009 року було укладено іпотечний договір, згідно якого остання надала в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Відповідно до умов договору відновлювальної кредитної лінії, [PERSON] зобов'язалася точно в строки, обумовлені договором повернути кредит в сумі 207 500 гривень та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку в порядку, передбаченому цим договором, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту, а також відшкодувати завдані банку збитки. [INFO] року [PERSON] померла. Однак, на день її смерті зобов'язання за кредитним договором виконані не були. Згідно законодавства України зобов'язання за кредитним договором не припиняється зі смертю позичальника, так як не пов'язані з особою спадкодавця. Тому станом на [INFO] року зобов'язання за кредитним договором складаєі 117643 грн. 99 коп., яка складається з основного боргу за кредитом. Відповідачі [PERSON]- чоловік померлої та [PERSON] - її син, постійно проживали по день смерті з [PERSON] та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та не заявили про відмову від неї, тобто фактично прийняли спадщину, отже, є спадкоємцями майна померлої. 30.09.2010 року позивач звернувся до державного нотаріуса Южноукраїнської Державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] із заявою про вручення вимоги спадкоємцям померлої [PERSON] За таких обставин, позивач просить позов задовольнити і в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №15 від 19.02.2009 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на трикімнатну квартиру, загальною площею 68,9 кв.м. житловою площею 43,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала на праві власності [PERSON], померлої [INFO] року. Встановити спосіб реалізації нерухомого майна, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - Коваль В.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" №4 від 22.01.2015 року. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору відновлювальної кредитної лінії №15 від 19.02.2009 року, [PERSON] отримала у позивача кредит у розмірі 207500 гривень на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % річних з остаточним терміном повернення 18.02.2016 року ( а.с. 7-18 ). Згідно з п. 3.3.1 договору відновлювальної кредитної лінії, [PERSON] зобов'язалася точно в строки, обумовлені договором повернути кредит в сумі 207 500 гривень та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку в порядку, передбаченому цим договором, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту, а також сплатити штраф та відшкодувати завдані банку збитки. З метою забезпечення повернення отриманого [PERSON] кредиту та процентів за його використання між [PERSON], як іпотекодавцем, та ВАТ "Державний ощадний банк України, як іпотекодержателем, 29.02.2009 року було укладено іпотечний договір, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] (а.с. 19-28). За іпотечним договором в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., яка належала іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Южноукраїнською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 30.10.1993 року за р №5961 право власності зареєстроване комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м.Южноукраїнськ в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.02.2009 року під реєстраційним №26470783, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за №21907880 від 18.02.2009 року, що перевірено нотаріусом, яким посвідчено іпотечний договір та зазначено у п. п. 1.1 та 1.2 іпотечного договору. Тоді ж, тим же нотаріусом було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки по вказаному договору, яку було зареєстровано в реєстрі за № 284 (а.с. 28). Відповідно до положень п. 4.2 іпотечного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому чи тієї або іншої його частини, а також у інших випадках, передбачених цим договором, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному цим договором. На підставі п.6.1. іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо на момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим договором та/або у випадку невиконання своїх обов'язків, передбачених договором відновлювальної кредитної лінії, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Отже, на підставі вищевикладеного, іпотекодержатель - ПАТ "Ощадбанк" набув право звернення стягнення на предмет іпотеки за вказаним іпотечним договором та стягнення суми отриманого кредиту, за кредитним договором. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від [INFO] року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області (а.с. 39). Згідно повідомлення Южноукраїнської державної нотаріальної контори за № 1115/01-16 від 24.12.2014 року із заявами про прийняття чи відмову від спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року спадкоємці не звертались, заведена спадкова справа за № 154/2010 за претензією кредитора в особі Філії Южноукраїнське Відділення №8664 ВАТ "Державний ощадний банк України" (а.с. 69). Отже, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є особами, що постійно проживали на день смерті (день відкриття спадщини) з [PERSON] та зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію станом на 30.07.2012 року (а.с. 42) та довідками про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 10.12.2014 року (а.с. 56, 57). Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 4 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частина 1 ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1269 ЦК України). Правовідносини за договором відновлювальної кредитної лінії допускають правонаступництво, договір не припинив свою дію, і в силу ст. 1282 ЦК України зобов'язання за договором в межах вартості успадкованого майна перешли до відповідачів. Згідно із ст.23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно з ч.2 ст. 1282 ЦК України, встановлено, що вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Отже, [PERSON] за життя допустила виникнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії, яку не погасила, спадкоємці - відповідачі по справі фактично прийняли спадщину, хоч і не отримали свідоцтво про право на спадщину на предмет іпотеки, а, відтак, до відповідачів перейшли всі права та обов'язки позичальника та іпотекодавця, у межах вартості успадкованого майна. Крім цього, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON], оскільки була придбана під час шлюбу. Надавши згоду на передачу зазначеної квартиру в іпотеку банку [PERSON] фактично розпорядився своєю часткою у праві спільної сумісної власності, й умови договору іпотеки в частині вартості належної йому частки для нього обов'язкові. Згідно розрахунку та бухгалтерської довідки (а.с.44, 45) заборгованість по договору відновлювальної кредитної лінії станом на [INFO] року становить 117643 грн. 99 коп. і складається з основної суми боргу за кредитом. Зважаючи на положення ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки суд повинен зазначити, зокрема спосіб реалізації предмета іпотеки та початкову ціну продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Також слід зазначити, відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Отже, за загальним правилом реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження. Також згідно п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в резолютивній частині рішення суду, суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Тому позовні вимоги банку щодо звернення стягнення, для задоволення ПАТ "Державний ощадний банк України" за договором відновлювальної кредитної лінії №15 від 19.02.2009 року, на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та встановлення способу реалізації нерухомого майна, що належала на праві власності [PERSON], померлої [INFO] року, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" з початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, підлягають повному задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню в рівних частках на користь позивача всі понесені ним судові витрати.

Outcome: approved