Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0999 га, що розташована за адресою: вул. Панаса Мирного, 49, с. Замостище, Пирятинський р-н, Полтавська обл. 07 липня 2008 року ним було придбано незакінчений будівництвом житловий будинок на вищевказаній земельній ділянці. Самочинно, без відповідного дозволу [PERSON] міської ради, ним було добудовано вказаний житловий будинок. Літом 2016 року він звернулася до Департаменту ДАБІ у Полтавській області, де йому було розяснено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. У вересні 2016 року він подав до Департаменту ДАБІ Декларацію про готовність будинковолодіння до експлуатації. Однак подана декларація була повернута йому на доопрацювання з тих підстав, що в даній декларації відсутня інформація про рішення суду, на підставі якого заповнюється декларація. Тобто на даний час без рішення суду про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно прийняття в експлуатацію житлового будинку, а також державна реєстрація права власності на даний житловий будинок неможлива. Враховуючи вищевикладене позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що складається із житлового будинку «А-1», загальною площею 68,0 кв.м, житловою площею 37,7 кв.м, сарая-гаража-літньої кухні «Б», погреба під «Б», прибудови «б», вбиральні «В», огорожі №1, воріт №2, колонки питної №3 та який розташований за адресою: вул. Панаса Мирного, 49, с. Замостище, Пирятинський р-н, Полтавська обл. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надала до суду клопотання про розгляд справи в її та позивача відсутність. Представник відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області у судове засідання не зявився, направив до суду листа, у якому просив справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент ДАБІ у Полтавській області у судове засідання не зявився, направив до суду листа, в якому вказав, що самочинно збудований житловий будинок та господарські споруди по вул. Панаса Мирного, 49 в с. Замостище Пирятинського району після визнання права власності на них підлягають прийняттю в експлуатацію у відповідності до вимог, встановлених «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» затвердженим постановою КМУ від 13 квітня 2011 року за №461. Також представник Департаменту залишив питання задоволення позову на розсуд суду та просив слухати справу без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, що знаходяться в матеріалах справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серії ВКІ № 450890 від 07 березня 2008 року придбав незакінчений будівництвом жилий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Панаса Мирного, 49 в с. Замостище Пирятинського району (а.с.7). На підставі вищевказаного договору купівлі продажу за [PERSON] було зареєстровано вищевказаний жилий будинок в КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" за №4365 в книзі №13 (а.с.8). На підставі рішення [PERSON] міської ради №141 від 03 червня 2016 року позивач являється власником земельної ділянки площею 0,0999 га, що розташована за адресою: вул. Панаса Мирного, 49 в с. Замостище Пирятинського району, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», що підтверджено Інформаційною довідкою № 61909937 (а.с.6). Згідно технічного паспорта та довідки, виданої КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", № 218-Т від 27.07.2016 домоволодіння по вул. Панаса Мирного, 49 в с. Замостище Пирятинського району, складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 68,0 кв.м, житловою площею 37,7 кв.м, сарая-гаража-літньої кухні «Б», погреба під «Б», прибудови «б», вбиральні «В», огорожі №1, воріт №2, колонки питної №3 (а.с.9-10, 13). Також з вищевказаної довідки КП "Лубенське МБТІ" встановлено, що житловий будинок «А-1» добудований, процент готовності складає 100%. Згідно звіту про проведення технічного обстеження від 16.11.2016 за результатами проведеного технічного обстеження обєкта житлового будинку в с. Замостище, вул. Панаса Мирного, 49, Пирятинський р-н, Полтавська область, замовник [PERSON], встановлено, що під час технічного обстеження на предмет визначення неможливості його надійної та безпечної експлуатації, в тому числі відповідності державним будівельним нормам щодо доступного для мало мобільних груп населення (для будинків і споруд цивільного призначення, у тому числі багатоквартирних житлових будинків незалежно від класу наслідків (відповідальності), були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції обєкта та встановлено їх готовність до експлуатації (а.с.26-32). Дане технічне обстеження проведено експертом, що має відповідний кваліфікаційний сертифікат (а.с.33). 10 жовтня 2016 року позивачу була повернута подана нею декларація про готовність обєкта до експлуатації «Будівництво житлового будинку по вул. Панаса Мирного, 49 в с. Замостище Пирятинського району Полтавської області» на доопрацювання із зазначенням того, що ним порушені вимоги, встановлені «Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461, а саме: у декларації відсутня інформація про рішення суду, на підставі якого заповнюється декларація (а.с.12). Повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації позбавляє позивача можливості оформити своє право власності на вказаний будинок. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Таким чином, в порядку, визначеному ст. 376 ЦК України, самочинним вважається: а) будівництво нерухомого майна, якщо збудовано на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; б) відведена не для цієї мети; в) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; г) з істотним порушенням будівельних норм і правил. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. У пункті 12 Постанови пленуму ВССУ №6 роз'яснено, що, вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Встановлено та не оспорюється сторонами, що будівництво житлового будинку за адресою: вул. Панаса Мирного, 49, с. Замостище Пирятинського району, є самовільним, здійснено без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та належно затвердженого проекту. З матеріалів справи вбачається, що вказаний вище об'єкт самочинного будівництва був придбаний та добудований на земельній ділянці, яка на даний час належить позивачу та має цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (а.с.6). Самочинно зведена споруда, відповідно до Звіту про проведення технічного дослідження від 16.11.2016 відповідає будівельним нормам і стандартам. Також [PERSON] звертався до компетентного органу про прийняття житлового будинку до експлуатації у встановленому законом порядку шляхом подачі декларації, та питання оформлення права власності на самочинне будівництво було предметом розгляду компетентного державного органу, проте отримав відмову. Таким чином наявність рішення Департаменту ДАБІ про відмову прийняття житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами в експлуатацію дає підстави вважати про наявність спору про право. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки об'єкт самочинного будівництва був придбаний та добудований на земельній ділянці, яка на даний час належить позивачу та яка має цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», будівництво вже завершено, але без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, збудований житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами придатний для подальшої експлуатації, не порушує права інших осіб, також враховуючи, що позивачу відмовлено у прийнятті будинку в експлуатацію, при цьому позивач вичерпав всі законні методи у вирішенні даного питання в позасудовому порядку та обраний ним спосіб захисту його прав є належно обраним, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що складається із житлового будинку «А-1», загальною площею 68,0 кв.м, житловою площею 37,7 кв.м, сарая-гаража-літньої кухні «Б», погреба під «Б», прибудови «б», вбиральні «В», огорожі №1, воріт №2, колонки питної №3, та який розташований за адресою: вул. Панаса Мирного, 49, с. Замостище, Пирятинський р-н, Полтавська область.

Outcome: approved