Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1\~ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2\~ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приписами ч.1\~ст.46 КЗпП України\~встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Згідно з ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не ріже двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Згідно з вимогами ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Аналіз статей\~116,\~117 КЗпП України\~свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена\~статтею 117 КЗпП України\~відповідальність. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У судовому засіданні встановлено, що згідно до записів трудової книжки позивачки, позивачка [PERSON] прийнята на роботу в ПТ "Ломбард\~ТОВ "Гарант\~Капітал"\~І Компанія"\~20.08.2019\~року на\~посаду експерта-оцінювача.\~(а.с.\~6) Наказом №459 від 19.08.2020 року [PERSON] прийнято з 20.08.2020 року на роботу в ПТ "Ломбард ТОВ "Гарант Капітал" І Компанія" на посаду експерта-оцінювача з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу із окладом 4200,00 грн. за штатним розкладом. (а.с. 67) З копії заяви вбачається, що 16.12.2019 року позивачка написала заяву про звільнення. (а.с. 52) Наказом №\~485\~від 16.12.2019\~року,\~позивачку звільненона підставі ст. 38 КЗпП за за власним бажанням. (а.с. 38) З копії розрахункових відомостей вбачається, що [PERSON] нараховано 2472,50 грн. за листопад 2019 року, 1725,20 грн. за грудень 2020 року. (а.с. 58-59) Згідно копії відомості на виплату готівки №471 за листопад 2019 року [PERSON] виплачено 1813,16 грн. за її особистим підписом та відомості на виплату готівки №497 за листопад 2019 року [PERSON] виплачено 659,34 грн. за її особистим підписом. (а.с. 62) Згідно копії відомості на виплату готівки №513 за грудень 2019 року [PERSON] виплачено 1725,00 грн. за її особистим підписом. (а.с. 63) З довідки про доходи від 29.10.2020 року за № 30 вбачається, що [PERSON] за листопад 2019 року нараховано 2472,50 грн., за грудень 1725,20 грн. (а.с. 66) Всього відповідачем позивачу виплачена заборгованість по заробітній платі в розмірі 2472,50 грн. за листопад, 1725,20 грн. за грудень, що дорівнює сумі заборгованості по заробітній платі, яка підлягала сплаті позивачу. Суд не приймає до уваги ствердження позивачки щодо недостовірності наданих відповідачем доказів, оскільки в судовому засіданні даний факт не знайшов свого підтвердження. Натомість, факт перерахування заборгованості по заробітній платі позивачу підтверджується відомостями на виплату готівки. Клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, стосовно достовірності підпису позивачки у відомостях про виплату готівки сторонами заявлено не було. Приймаючи до уваги вищенаведені відомості про перерахування заробітної плати, суд приходить до висновку, що відповідачем надано суду достатньо належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту перерахування заборгованості по заробітній платі позивачці. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність заборгованості по заробітній платі Повного Товариства "Ломбард ТОВ "Гарант Капітал" І Компанія" перед позивачкою [PERSON] , що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Враховуючи вказані обставини, а також відсутність правових підстав для стягнення заробітної плати, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, також задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed