Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 12 лютого 2014 року о 18 год. 20 хвл. в смт. Романів по вул. Фрунзе, Житомирської області відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Wolksvagen Passat, державний номерний знак б/н, порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, а саме: не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і здійснив наїзд на задню частину вантажного автомобіля ГАЗ-33021, державний номерний знак [NUMBER], який знаходився в попутному напрямку спереду в русі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вантажний автомобіль ГАЗ-33021 належить на праві власності позивачу [PERSON] Відповідно до постанови Романівського районного суду Житомирської області від 27.03.2014 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, де накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. В результаті дорожньо-транспортної пригоди 12.02.2014 року автомобіль марки "ГАЗ-33021", державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності, під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 302 від 30.04.2014 року автомобіля "ГАЗ-33021", державний номерний знак [NUMBER], матеріальний збиток внаслідок ДТП заподіяний позивачу, як власнику автомобіля, становить 17 141 -37 грн. Згідно вимог позовної заяви позивач просив стягнути із [PERSON] на його користь заподіяну матеріальну шкоду майну в сумі 17141-37 грн. та 750 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, а всього матеріальні витрати в сумі 17891-37 грн.; заподіяну моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, викладені в позовній заяві, де просили винести рішення про стягнення із відповідача на користь позивача заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 17141-37грн., моральну шкоду - 5000грн, витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження - 750грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487-20грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання в розмірі 240грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання 27.08.2014 року о 10-00год. не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.32), заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшло. Також згідно оголошень в пресі опублікованих в газетах «Урядовий кур'єр» № 207(5336) від 07.11.2014 року та газеті «Житомирщина» № 119(20346) від 07.11.2014 року про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання на 10 листопада 2014 року о 9-00 год., він вважається належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, а тому відповідно до положень ст. 169 ч.4 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи, що відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з"явився, хоч належним чином повідомлений про розгляд справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі та висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 30.04.2014 року, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 61 ЦПК України - Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 12 лютого 2014 року о 18 год. 20 хвл. в смт. Романів по вул. Фрунзе, Житомирської області [PERSON], керуючи автомобілем Wolksvagen Passat, державний номерний знак б/н, порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, а саме: не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і здійснив наїзд на задню частину вантажного автомобіля ГАЗ-33021, державний номерний знак [NUMBER], який знаходився в попутному напрямку спереду в русі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Романівського районного суду Житомирської області від 27.03.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Вантажний автомобіль ГАЗ-33021, 1998 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], належить на праві власності позивачу [PERSON], що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу(а.с.21). В результаті дорожньо-транспортної пригоди 12.02.2014 року автомобіль марки "ГАЗ-33021", державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності, отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №302 від 30.04.2014 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ГАЗ-33021, реєстраційний номер [NUMBER], складає 17141-37грн. (а.с.7-20). Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60, 61 ЦПК України, суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих позивачем по справі, приходить до висновку, що заявлений позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню, а позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 22 ЦК України - Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно статті 23 ЦК України - Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Статтею 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1188 ЦК України - Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. З врахуванням наданих та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої майну позивача [PERSON] була заподіяна шкода його майну на суму 17141-37 грн., яка відповідачем повинна бути відшкодована в повному обсязі. Крім матеріальної шкоди неправомірними діями відповідача позивачеві спричинено і моральну шкоду, яка виразилася в тому, що він тривалий не міг використовувати свій транспортний засіб, який був обладнаний для збору молочної продукції. Позивач був змушений наймати інший транспортний засіб, який би зміг забезпечити безперебійний збір та транспортування молочної продукції, що призводило до надмірного та додаткового витрачання коштів, хвилювання та часу для ремонту автомобіля. Спричинену йому моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн. Суд приймає таке обґрунтування моральної шкоди, разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з урахуванням ступеню моральних страждань та спричиненої матеріальної шкоди. Суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в 1000 грн. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Таким чином, із відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487-20грн.; витрати, пов"язані з проведенням експертизи - 750-00грн. та публікація в пресі - 240-00грн., тобто витрати, пов'язані з розглядом судової справи - 990-00грн., а всього 1477-20грн.

Outcome: partial