Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб зареєстрований 17 травня 2003 року у Калинівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 10, а також стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 17 травня 2003 року між нею і відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя, обов'язки кожного з подружжя в родині між ними часто виникали непорозуміння та сварки. Подружні відносини між сторонами припинилися з 2017 року, з цього часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме їх інтересам. На даний час діти проживають з позивачем, перебувають на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Оскільки між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей, позивач змушена звернутись до суду з цим позовом. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 01 серпня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, просив шлюб розірвати, а також погодився сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 травня 2003 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Калинівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER], (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим Калинівською селищною радою Броварського району, актовий запис № 47 та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 27. Їх батьками зазначені сторони, батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 8,9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання синів позивачу не надає, позов визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved