Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

01 червня 2016 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Державного підприємства "Бар`єр", в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату та інші грошові виплати за період з 18 травня 2015 року до 30 грудня 2015 року в розмірі 28505 грн. 65 коп., а також середній заробіток за час затримання розрахунку в період з 30 грудня 2015 року по 01 червня 2016 року (день подання позовної заяви) в розмірі 34212 грн. 84 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу про прийняття на роботу № 17/ос від 18 травня 2015 року його було прийнято до Державного підприємства "Бар`єр" на посаду в.о. заступника директора з науково-технічної діяльності. 30 грудня 2015 року на підставі ст. 38 КЗпП України [PERSON] було звільнено за власним бажанням відповідно до наказу № 44/ос від 30 грудня 2015 року. В день звільнення [PERSON] перебував на робочому місці, але розрахунку з ним проведено не було. Заборгованість з виплати заробітної плати та інших обов`язкових виплат на момент звільнення становить 28505 грн. 65 коп. та залишається не виплаченою до теперішнього часу. В наданій до суду письмовій заяві представник позивача [PERSON] просить суд розглянути справу без участі позивача та представника, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує про ти винесення заочного рішення, оскільки відповідач не з`являється в судове засідання. У зв'язку з тим, що представник Державного підприємства "Бар`єр" в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] працював в Державному підприємстві "Бар`єр" з 18.05.2015 року по 30.12.2015 року. 30.12.2015 року позивач звільнений з посади за власним бажанням. Згідно довідки ДП "Бар`єр" від 30.12.2015 року (л.с. 9) заборгованість із заробітної плати складає 28505 грн. 65 коп. Заборгованість з виплати заробітної плати та інших обов`язкових виплат залишається не виплаченою до теперішнього часу. Відповідно ч. 1 ст. 116 Кодексу Законів про Працю України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організації повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 року № 100 середня заробітна плата розраховується за два останні місяці роботи співробітника. Протягом жовтня-грудня 2015 року позивач [PERSON] працював в режимі 3 робочих дні в тиждень. Таким чином, в листопаді 2015 року позивач відпрацював 13 робочих днів, в грудня 2015 року - 14 робочих днів, загалом 27 робочих днів. Середньоденна заробітна плата позивача за два останні місяці розрахована у відповідності із Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 р. № 100, становить 335,42 грн. за робочий день. Розрахунок середньоденної заробітної плати: 3 442,29 грн. (заробітна плата за листопад 2015 р.) + 5 613,93 грн. (заробітна плата за грудень 2015 р.) = 9 056,22 грн. 9 056,22 грн. (сумарна заробітна плата за два останніх місяці роботи) /27 (кількість робочих днів за два останніх місяці роботи) = 335,42 грн. Пунктом 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року за №13 встановлено, що: «Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності». Сума середньоденного заробітку за період затримки станом на 31 травня 2016 року становить: 335,42 грн. х (19 робочих днів в січні 2016 р. + 21 робочий день в лютому 2016р. + 22 робочих дня в березні 2016року + 21 робочий день в квітні 2016 року + 19 робочих дів в травні 2016року) = 34 212,84 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства "Бар`єр" про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з Державного підприємства "Бар`єр" судовий збір в сумі 627 грн. 18 коп. на користь держави. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved