Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МЕЖНАРОДНИЙ БАНК", третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила,що 24.07.2019 року вона отримала повідомлення №1125 від 18.07.2019 року від Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКІЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» В документі зазначено, що ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»,правонаступником усіх прав та обов*язків якого є Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» - 28.03.2017 року надав їй кредит. При цьому станом на 18.07.2019 р. у позивача начебто наявна заборгованість перед банком у розмірі 12 649,19 грн. Вимагати виконати зобов*язання перед банком,а саме негайно погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 12 649,19 грн. в строк до 25.07.2019р. Позивача не було попереджено,що у разі невиконання цієї вимоги банк застосує заходи примусового позасудового стягнення заборгованості,зокрема шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Позивач пояснює,що дійсно 28 березня 2017 року вона підписала заяву №100797487501на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб,відповідно до якого позивачу було надано споживчий кредит «Рефінансування»,за яким мені було надано кредит в сумі 6 519,08 грн. з метою погашення заборгованості в розмірі 6 081,23 грн. по кредитному договору № GP-7701602. Але позивач вважає,що сума заборгованості,яку бажає стягнути з неї банк не є вірною. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,3% нараховано безпідставно. 28.09.2019року позивач отримала лист від Приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни,з Постановою від 26.09.2019 року по виконанню виконавчого напису №21162 виданого 11.09.2019 року Приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. В Постанові зазначено,що Приватний нотаріус КМНО Хара Н.С. здійснила виконавчий напис про стягнення з боржника,яким є: [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 13 506,11 грн. В жовтні 2019року за місцем роботи позивача повідомили,що з моєї заробітної плати здійснюється примусове стягнення за виконавчим документом,виконавчим документом, виконавчим написом №21162 від 11.09.2019р. Позивач вважає що виконавчий напис нотаріуса є таким,що не підлягає виконанню внаслідок включення до заборгованості спірних сум плати за обслуговування кредиту. Стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості,дає підстави зробити висновок про те,що сума заборгованості не була безспірною вже на момент вчинення виконавчого напису. Крім того відсутність безспірності на момент вчинення виконавчого напису підтверджується тією обставиною,що відрізняється розмір заборгованості по кредиту,яку вимагав сплатити відповідач з заборгованістю,яку вказав нотаріус у виконавчому написі. Тому позивач звернувся до суду з позовом та прохає визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинений 11 вересня 2019 року,зареєстрований за номером 21162 (за яким стягнуто з боржника [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 13 506,11 грн.), - таким що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, прохали суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився по невідомій суду причині, про час та дату розгляду справи були належним чином повідомлені. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.- в судове засідання не з*явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про слухання справи за її відсутність. Третя особа Приватний виконавець Юхименко О.Л. в судове засідання не з*явилася, про час та дату розгляду справи була належним чином повідомлена. Надіслала клопотання про розгляд справи без її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши позивача та його представника, встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 24.07.2019 року позивач отримала повідомлення №1125 від 18.07.2019 року. Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКІЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» В цьому документі зазначено, що ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником усіх прав та обов*язків якого є Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» - 28.03.2017 року надав мені кредит. При цьому станом на 18.07.2019 р. у позивача начебто наявна заборгованість перед банком у розмірі 12 649,19 грн. Вимагали від боржника виконати зобов*язання перед банком,а саме негайно погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 12 649,19 грн. в строк до 25.07.2019р. Позивача не було попереджено,що у разі невиконання цієї вимоги банк застосує заходи примусового позасудового стягнення заборгованості,зокрема шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Позивач пояснила, що дійсно 28 березня 2017 року вона підписала заяву №100797487501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб,відповідно до якого позивачу було надано споживчий кредит «Рефінансування», за яким їй було надано кредит в сумі 6 519,08 грн. з метою погашення заборгованості в розмірі 6 081,23 грн. по кредитному договору № GP-7701602. Але позивач вважає,що сума заборгованості,яку бажає стягнути з неї банк не є вірною. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,3% нараховано безпідставно. 28.09.2019року позивач отримала лист від Приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни, з Постановою від 26.09.2019 року по виконанню виконавчого напису №21162 виданого 11.09.2019 року Приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. В Постанові зазначено,що Приватний нотаріус КМНО Хара Н.С. здійснила виконавчий напис про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 13 506,11 грн. В жовтні 2019року за місцем роботи позивача повідомили,що з її заробітної плати здійснюється примусове стягнення за виконавчим документом, виконавчим написом №21162 від 11.09.2019р. . Стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, дає підстави зробити висновок про те, що сума заборгованості не була безспірною вже на момент вчинення виконавчого напису. Крім того відсутність безспірності на момент вчинення виконавчого напису підтверджується тією обставиною,що відрізняється розмір заборгованості по кредиту,яку вимагав сплатити відповідач з заборгованістю,яку вказав нотаріус у виконавчому написі. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При вчинені виконавчого напису нотаріус керувався ст. 34 ч. 1 п. 19, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в редакції від 10.12.2014 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". А саме встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України«Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. За ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Спірність суми заборгованості, зазначеної у виконавчому написі також полягає у пропуску з боку банку строків позовної давності. Згідно зі ст. 257ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ст. 258 встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, як свідчать обставини справи, виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Отже, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази в справі, суд вважає, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Щодо вимог про стягнення судових витрат слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial