Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає наступне. 06.05.2012 р. померла [PERSON] ( мати позивача ) . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4.006 га , розташованої на території Дмитрівської сільської ради . Дана земельна ділянка належала померлій на праві приватної власності , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 19.03.2002 р. , серії ІІ-ДП № 029942 . За життя мати заповіту не склала , відповідно спадкування здійснюється за законом. Дана обставина підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради. від 08.09.2015 р. № 1631 . На день смерті спадкодавця позивач був зареєстрований та фактично проживав за однією адресою зі спадкодавцем - вул. Підгірна , 19 с. Бажани , де проживає і зараз. На даний час позивач не може належно розпорядитися даним майном у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу . Позивач від спадщини не відмовився , а навпаки фактично її прийняв . Відповідно до діючого законодавства позивач 14.09.2015 р. звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак , йому було відмовлено через відсутність витягу з Державного земельного кадастру щодо успадковуваної земельної ділянки . В управлінні Держземагенства йому також відмовили , так як на території спірної земельної ділянки знаходяться пам"ятники археології ( кургани ) , в зв"язку з чим земельна ділянка підлягає архівації відповідно до технічної документації щодо встановлення меж , яку необхідно буде замовити в землевпорядній організації власником земельної ділянки після оформлення права на спадщину. Просить суд визнати за [PERSON] ( і.п.н. [NUMBER] ) як спадкоємцем за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 4.006 га , розташовану на території Дмитрівської сільської ради , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 029942 , виданого 19.03.2002 р. спадкодавцеві - [PERSON] , яка померла 06.05.2012 р. У судове засідання сторони не з"явилися. Надали суду письмові заяви про слухання справи без їхньої участі. Представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити.. Представник відповідача та третьої особи позов визнають . Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню . Судом встановлено, що 12.05.2012 р. в с. Бажани Петропавлівського району Дніпропетровської області дійсно померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 455812. Родинні відносини позивача з померлою [PERSON]підтверджуються свідоцтвом про його народження . Померлій [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 4.006 га, що розташована на території Дмирівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської обл., про що свідчить копія Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 029942 . У письмовому повідомленні завідуючої Петропавлівської державної нотаріальної контори від 14.09.2015 р. вих. № 954/02-14 зазначає , що позивач не надав витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку зазначену в державному акті . На підставі цього позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку . Державний кадастровий реєстратор у повідомленні від 11.09.2015 р. ( № 6 ) зазначив , що земельна ділянка , зазначена в державному акті серії ІІ-ДП № 029942, виданого 19.03.2002 р. р. за реєстраційним № 7083 не відповідає площі та встановленим межам в Державному земельному кадастрі , оскільки на ній знаходяться пам"ятки археології ( кургани ). Тому дана земельна ділянка підлягає архівації , відповідно до технічної документації щодо встановлення меж , яку необхідно буде замовити в землевпорядній лорганізації власником після оформлення права спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як встановлено судом , позивач від своє спадщини не відмовився , про що свідчить вищезазначений лист нотаріуса. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку виникають із моменту державної реєстрації цих прав. П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року « Про судову праактику у справах про спадкування»роз'яснено, що за ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. "г" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Також суд бере до уваги , що ЗУ «Про Державний земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011 року, тобто після отримання спадкодавцем вищезазначеного Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Таким чином внести до Державного земельного кадастру передбачені ЗУ «Про Державний земельний кадастр»відомості про формування земельної ділянки, її площу та межі можливо лише за заявою власника. Відмовляючи позивачу у видачі відомостей з ДЗК Державний кадастровий реєстратор 13.12.2014 р. ( № 169 ) прийняв правомірне рішення , враховуючи вищезазначені норми Закону. Крім того , в Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. Однак, судом встановлено, що суб'єктивне право позивача на успадкування земельної ділянки померлої матері перебуває у невизначеному стані, оскільки право власності на неї не було належним чином зареєстроване за померлою , що не дозволяє позивачу оформити спадкові права на неї . Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надала достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтував свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат. На підставі викладеного ,

Outcome: approved