Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка площею 2,9723 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було посвідчено державним актом серії [NUMBER], оригінал якого був втрачений спадкодавцем при житті. Вони є спадкоємцями за законом першої черги, прийняли спадщину, але за вказаних обставин не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з чим просили визнати за кожним з них по ? частині право власності на цю земельну ділянку. В судовому засіданні позивачі заявлені вимоги підтримали і в своїх поясненнях підтвердили обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що спадщину після смерті батько вони прийняли подавши нотаріусу відповідні заяви. Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, свідоцтвами про народження позивачів, свідоцтвами про укладення шлюбу та копіями паспортів (а.с.5-15). До складу спадкового майна ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 2,9723 га, кадастровий номер [NUMBER], згідно державного акта на право власності на землю серії [NUMBER] та площею 3,3251 га, кадастровий номер [NUMBER], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], розташована на території Суховерхівської сільської ради, Буринського району Сумської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру, копією державного акту, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.16,18-21). Позивачі в силу ст.1261 ЦК України входять до кола спадкоємців першої черги за законом,прийняли спадщину відповідно до вимог ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з відсутністю оригінала державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] через його втрату спадкодавцем при житті, що вбачається з доводів позивачів, копії спадкової справи №84/2016, довідки Суховерхівської сільської ради. При цьому дублікат цього правовстановлюючого документу отримати вони також не спроможні, у зв'язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, однак документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою видані до набрання чинності цим Законом , є дійсними (п.10 ст.28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр»), що також підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Буринському районі Сумської області (а.с.17). Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність оригіналу вищевказаного правовстановлюючого документу унеможливлює отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, що вбачається також з нотаріального листа (а.с.24). Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачі прийняли спадщину, але не можуть скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість їх вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved