Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що згідно кредитно-заставного договору № TER0SE00000776 від 26.07.2006 року [PERSON], отримала строковий кредит від ПАТ КБ "ПриватБанк" на строк по 24.07.2009 включно в сумі 15000 грн. 00 коп. на наступні цілі (ремонт) зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2% в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту і щомісячної комісії в розмірі 1,5 % від суми наданого кредиту Комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.4.10. даного договору. Терміном сплати вважати період з 20 по 25 число кожного місяця. [PERSON], зобов'язувалася проводити щомісячно сплату на погашення кредиту, відсотків, комісії, однак взяті на себе зобов'язання не виконувала і кредит належним чином не повертала. Станом на 18.12.2014 року виникла заборгованість в сумі 314269,95 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання за договором TER0SE00000776 від 26.07.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], був укладений договір поруки згідно якого остання відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої просить суд застосувати щодо неї строк позовної давності, оскільки вказаний договір був укладений 26.07.2006 року, і остання проплата була здійснена 09.02.2007 року, а тому просить провадження по справі щодо неї закрити, а справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволення з наступних підстав. В силу ст.ст. 526, 530, 1049 ЦК України - "зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону; якщо у зобов'язані встановлено строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлено договором". В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитно-заставного договору № TER0SE00000776 від 26.07.2006 року [PERSON], отримала строковий кредит від ПАТ КБ "ПриватБанк" на строк по 24.07.2009 включно в сумі 15000 грн. 00 коп. на наступні цілі (ремонт) зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2% в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту і щомісячної комісії в розмірі 1,5 % від суми наданого кредиту Комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п.4.10. даного договору. Терміном сплати вважати період з 20 по 25 число кожного місяця. Згідно п.3.2 вказаного договору [PERSON], зобов'язувалася проводити щомісячно сплату на погашення кредиту, відсотків, комісії. Відповідно до п.5.1. Кредитно-заставного договору - при порушенні Позичальником будь-якого зобов'язання, передбачених п.п.3.2.2., 3.2.3. даного Договору , Банк має право нараховувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку, пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ч. 1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Судом встановлено, що банк виконав усі взяті на себе зобов'язання перед відповідачем та надав їй кредит в розмірі 15000 грн. 00 коп., а відповідач в свою чергу не виконала взяті на себе зобов'язання по виконанню умов договору і станом на 18.12.2014 року виникла заборгованість в сумі 314269 грн. 95 коп., що складається з: - 14065 грн. 14 коп. - заборгованість за кредитом; - 99156 грн. 72 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 6003 грн. 22 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 195044 грн, 87 коп., - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України "розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення ", а тому суд вважає за необхідне пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 195044 грн. 87 коп. зменшити до 20 000 грн. 00 коп. Отже, загальна сума стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача становить 139225 грн. 08 коп.. Також відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судових витрат по справі. В якості забезпечення виконання зобов'язань за договором TER0SE00000776 від 26.07.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], був укладений договір поруки згідно п.2 остання відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п. 4 договору поруки та поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повно виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що договір поруки між [PERSON] та позивачем припинено, оскільки кредитно-заставний договір поруки було укладено 26.07.2006 року на строк до 24.07.2009 року, [PERSON], як поручителю було направлено повідомлення ( офіційне попередження) 14.10.2009 року, 06.04.2010 року, 21.04.2011 року, 04.03.2013 року, однак підтвердження про те, що [PERSON]. отримала вказані повідомлення в матеріалах справи відсутні, то за таких обставин даний позов в частині стягнення коштів з поручителя не підлягає задоволенню, у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Outcome: approved