Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, в якому народилась дитина : [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду від 23 серпня 2007 року з нього стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на виконання вказаного рішення суду старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного суду від 01 липня 2011 року відкрито виконавче провадження № 27348055. Вказує, що аліменти не сплачував, так як в 2008 році відповідачка, забравши без його згоди малолітнього сина, виїхала на заробітки до Італії. З приводу незаконного вивезення дитини за кордон звертався до правоохоронних органів, однак постановою від 07 серпня 2009 року в порушенні кримінальної справи було відмовлено. Також зазначив, що у період з 2014 по 2016 роки перебував на військовій службі в зоні проведення антитерористичної операції на Сході України, де отримав поранення, внаслідок якого втратив 10 % працездатності. Крім того просить взяти до уваги, що 30 грудня 2016 року він уклав новий шлюб і на утриманні у нього також перебуває ще двоє його неповнолітніх дітей та дитина дружини від попереднього шлюбу, про що подав суду підтверджуючі документи. Такі обставини призвели до того, що станом на січень 2020 року заборгованість по сплаті аліментів становить 36 452, 50 грн. Вважає, що оскільки з часу присудження аліментів на дитину не бачив її, не може спілкуватися, оскільки відповідачка незаконно виїхала із дитиною за кордон де зараз і перебувають і жодним чином не сприяють йому у спілкуванні з дитиною, а він не взмозі сплатити заборгованість через втрату працездатності внаслідок поранення, а також те, що на утриманні має ще троє неповнолітніх дітей - звільнити від заборгованості по сплаті. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка в судове засідання також не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Також в судове засідання не з"явився і представник третьої особи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги заяву позивача, дослідивши подані ним докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась дитина : [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 серпня 2007 року з нього стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного суду 01 липня 2011 року відкрито виконавче провадження № 27348055. Також, під час виконання рішення суду постановами державного виконавця від 02 квітня 2018 року накладено арешт на майно Островського, тимчасово обмежено його у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортним засобом, у праві користування вогнепальною зброєю та у праві полювання. Із дослідженого вбачається, що з об"єктивних причин відповідач не сплачував аліменти на утримання малолітнього сина, внаслідок чого станом на 01 січня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 36 452, 50 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця Кушицької М.В. В судовому засіданні встановлено, що у 2008 році відповідачка виїхала на заробітки в Італію, забравши із собою неповнолітнього сина, без дозволу позивача, в зв"язку чим останній звертався із відповідною заявою до правоохоронних органів, однак постановою від 07 серпня 2009 року в порушенні кримінальної справи за даним фактом відмовлено. Із аналогічною заявою позивач також звертався у 2011 році і органи поліції перевіривши її підтвердили дані обставини склавши відповідний висновок. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", встановлено, що суд за передбачених ст. 197 СК України умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Як видно із досліджених доказів, у період з 2014 по 2016 рік Островський приймав участь у бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції на Сході України, де отримав поранення, внаслідок якого втратив працездатність на 10 %. Наведене підтверджується копією постанови військово-лікарської комісії Головного управління МВС України в м. Кмєві від 27 березня 2015 року за № 23/15 (а.с. 49) та копією довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії АГ № 0011858 від 05 жовтня 2016 року (а.с.50). Крім того, суд враховує, що на утриманні позивача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і що він також допомагає утримувати неповнолітню дитину своєї дружини, [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Також суд не може залишити поза увагою і ту обставину, що неповнолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , на якого позивач мав би сплачувати аліменти в порушення діючого законодавства України за волею матері, відповідачки по справі, у серпні 2008 року був вивезений без згоди батька за межі держави в країну Італію, де і перебуває на даний час, що повністю позбавляє позивача змоги приймати участь у вихованні та розвитку дитини. Таким чином, суд рахує можливим за перелічених вище обставин, які розцінює як істотні та відсутності відомостей, що дитина відчуває матеріальну потребу в отриманні аліментів з боку батька, задовольнити вимоги позивача про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 179, 180, 181, 183, 192, 197 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",

Outcome: approved