Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 01 жовтня 2013 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 09 жовтня 2012 року № 8322072540, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії основної картки - до 30 квітня 2015 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по своєчасній сплаті кредиту станом на 21 травня 2014 року у нього виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 4506,63 грн. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Відомості про вручення відповідачу судової повістки про виклик в матеріалах справи відсутні, так як відповідач тимчасово відсутній за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Однак, як вбачається із інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, наданої САДР відділу паспортної роботи УДМС України у Волинській області 28 червня 2014 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною у позовній заяві адресою. На підставі вищевикладеного у відповідності до п.5 ст.74 ЦПК України суд вважає, що зазначений судовий виклик вручений відповідачу [PERSON] належним чином. Представник позивача - публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 01 жовтня 2013 року між АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 09 жовтня 2012 року № 8322072540 (а.с.8-13), відповідно до п.п.2.4, 2.6, 2.7 якого [PERSON] надано кредит в сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії основної картки - до 30 квітня 2015 року. Пунктом 2.6 Додаткової угоди №1 від 01 жовтня 2013 року передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 36,0 % на рік. Пунктом 8.1.1 Додаткової угоди №1 від 01 жовтня 2013 року передбачено сплату позичальником пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 01 жовтня 2013 року позичальником [PERSON] станом на 21 травня 2014 року (а.с.5-7), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" нарахована правильно і становить: 3986,77 грн. заборгованості по кредиту, 466,90 грн. заборгованості по відсотках, 43,58 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 9,38 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках, а тому суд вважає, що вона в сумі 4506,63 грн. (3986,77 + 466,90 + 43,58 + 9,38 = 4506,63) підлягає стягненню з нього в користь позивача. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 243,60 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved