Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

27.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Южноукраїнського Відокремленого підрозділу Колективного сільськогосподарського підприємства "Тепличний комбінат" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22677 грн. 60 коп. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 12.05.2010 року до 16.10.2013 року працювала у Южноукраїнському Відокремленому підрозділі Колективного сільськогосподарського підприємства "Тепличний комбінат" на посаді головного бухгалтера. 16.10.2013 року вона була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, - за угодою сторін. Всі суми, що належали їй для виплати підприємством в день звільнення виплачені не були. Заборгованість по заробітній платі Южноукраїнським Відокремленим підрозділом Колективного сільськогосподарського підприємства "Тепличний комбінат" в сумі 19620 грн. 43 коп. була їй виплачена лише 21.03.2014 року. Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з ЮУ ВП КСП "Тепличний комбінат" на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.10.2013 року по 21.03.2014 року в розмірі 22677 грн. 60 коп. Ухвалою суду від 20.05.2014 року замінено первісного відповідача - ЮУ ВП КСП "Тепличний комбінат" належним відповідачем - КСП "Тепличний комбінат". В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі Представник позивача, який діяв на підставі довіреності [PERSON] в судовому засіданні, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, зменшив позовні вимоги, остаточно просив суд стягнути з КСП "Тепличний комбінат" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 21095 грн. 44 коп. Представник відповідача за довіреністю Манцуров О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважаючи їх безпідставними, оскільки у несвоєчасній виплаті [PERSON] заробітної плати відсутня вина підприємства, так як підприємство не мало фактичної можливості виплатити заробітну плату через арешт поточних банківських рахунків ЮУ ВП КСП "Тепличний комбінат" та каси підприємства, який був накладений державною виконавчою службою 12.09.2013 року та знятий лише в квітні 2014 року. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 12.05.2010 року працювала у Южноукраїнському Відокремленому підрозділі Колективного сільськогосподарського підприємства "Тепличний комбінат" на посаді головного бухгалтера, і 16.10.2013 року вона була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, - за угодою сторін. (а.с.9-16). Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним, розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно довідки про здійснені відрахування та виплати на день звільнення заборгованість по заробітній платі становила 19620 грн. 43 коп. ( а.с. 8 ). Як вбачається з повідомлення ВДВС Южноукраїнського МУЮ в Миколаївській області від 14.04.2014 року за вих.. № 265/6/4482, в результаті, вжитих державним виконавцем до примусового виконання рішення суду, борг за судовим наказом виданим Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 25.12.2013 року № 486/2610/13-ц про стягнення з Южноукраїнського Відокремленого підрозділу Колективного сільськогосподарського підприємства "Тепличний комбінат" на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за період з травня 2013 року по 16.10.2013року у сумі 19620 грн. 43 коп. сплачено боржником в повному обсязі 21.03.2014 року ( а.с. 35 ). Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, виплата за затримку розрахунку при звільненні, яка пов'язана з трудовими правовідносинами, є оплатою праці. Як роз'яснено в пункті 20 постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо розміру належної позивачу суми заробітної плати, яка підлягала виплаті в день звільнення. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на арешт рахунків, як доказ відсутності вини у затримці виплати всіх сум, які належать працівнику при звільненні. Доказів того, що підприємство не мало реальної можливості належно виконати грошове зобов'язання протягом всього періоду з 16.10.2013 року та вжило всіх необхідних заходів для недопущення порушень трудових прав позивача, КСП "Тепличний комбінат", суду не надано. Крім того, як вбачається з копії постанови державного виконавця ВДВС Южноукраїнського МУЮ Миколаївської області 18.04.2014 року було знято арешт з коштів боржника - Южноукраїнського Відокремленого підрозділу Колективного сільськогосподарського підприємства "Тепличний комбінат", які містилися на розрахункових рахунках підприємства, проте заборгованість по заробітній платі [PERSON] згідно довідки ВДВС Южноукраїнського МУЮ Миколаївської області була виплачена раніше - 21.03.2014 року, а отже арешт рахунків підприємства не був підставою для несвоєчасної виплати заборгованості по заробітній платі За такого суд вважає, що в день звільнення позивача з ним не було проведено остаточного розрахунку з вини Колективного сільськогосподарського підприємства "Тепличний комбінат", а тому є підстави для застосування наслідків, встановлених ст. 117 КЗпП України. В силу пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі - Порядок) у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Згідно пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Так, згідно відповідача про здійснені відрахування та виплати позивачу (а.с. 91 ) останні місяці, протягом яких позивач працювала повністю, є липень 2013 (5 робочих днів, заробітна плата - 794 грн. 84 коп.) та серпень 2013 року (16 робочих днів, заробітна плата - 3269 грн. 46 коп.). За такого та з урахуванням положень Порядку середньоденний заробіток [PERSON] становить 193 грн. 54 коп. ((794 грн. 84 коп.+3269 грн. 46 коп.) : (5+16)), а сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, тривалість якого: з 17.10.2013 року по 21.03.2014 року включно - 109 робочих дні ( з 17 по 31 жовтня 2013 року включно - 11 робочих дні, листопад 2013 року - 21 робочий день, грудень 2013 року - 22 робочих дні, січень 2014 року - 21 робочий день, лютий 2014 року - 20 робочих дні, з 1 по 21 березня 2014 року - 14 робочих дні ) визначеного без утримання податку на доходи громадян та інших обов'язкових платежів, становить - 21095 грн. 44 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved