Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Білинської сільської ради Ковельського району про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 червня 2007 року померла її мама, [PERSON]. Її батько, [PERSON], помер 16 січня 2006 року. Після смерті мами відкрилась спадщина на все приналежне їй майно, а саме: житловий будинок та господарські споруди, який розташований в селі Колодниця по вулиці Мартинюка, 9а, Ковельського району Волинської області та земельні ділянки загальною площею 0,80 га. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування приналежного їй майна здійснюється по закону. Відповідачка по справі [PERSON] це її рідна сестра, від оформлення своїх спадкових прав після смерті мами вона відмовилась, про що написала заяву в нотаріальній конторі. Відповідно до закону вона звернулася в Ковельську державну нотаріальну контору з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спрадщину за законом після смерті мами [PERSON] 04.03.2008 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори [PERSON] їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та господарські споруди, який розташований в селі Колодниця по вулиці Мартинюка, 9а, Ковельського району, Волинської області. Земельні ділянки загальною площею 0,80 га, в тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,55 га для ведення особистого селянського господарства в селі Колодниця Ковельського району Волинської області, які були передані у приватну власність її мамі [PERSON], відповідно до рішення Білинської сільської ради від 29.12.1993 року за № 13/1, нотаріально вона успадкувати не може, оскільки відсутні державні акти на дані земельні ділянки. По даним земельним ділянкам виготовлені технічні документації із землеустрою, які погоджені з Білинською сільською радою, також встановлені внатурі і погоджені межі земельних ділянок з суміжними землекористувачами. В судове засідання позивачка не зявилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень немає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не зявилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Рішенням Білинської сільської ради Народних депутатів № 13/1 від 29.12.1993 року Про передачу земель у приватну власність [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,80 га. 16.01.2006 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 015289 та 12.06.2007 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 043881. З довідки № 226 від 30.03.2016 року, виданої Білинською сільською радою вбачається, що згідно записів в земельно-кадастровій книзі та (або) погосподарської книги в користуванні [PERSON], яка померла у 2007 році, знаходились земельні ділянки загальною площею 0,80 га, в т.ч. 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,55 га для ведення особистого селянського господарства в с. Колодниця. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2008 року спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 12 червня 2007 року є дочка [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з цілого житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Білин Ковельського району по вул. Мартинюка, 9А. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, уразі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1, ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж; земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; -реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім 'я спадкоємця, а не права власності на земельну діїянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок " (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну білянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008року № 509-VІ). Таким чином, вимоги позивачки про визнання права на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельні ділянки підлягають до задоволення.

Outcome: approved