Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 21.05.2018 року надійшла позовна заява Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області до [PERSON] про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 47 415,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що рішенням 13 сесії 6 скликання Оратівської селищної ради від 24.07.2012 року, відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджено Порядок пайової участі у розвитку інфраструктури селищної ради (далі Порядок), яким встановлено для забудовників об`єктів містобудування розмір пайової участі в розвитку інфраструктури смт.Оратів. Згідно даного порядку встановлено для забудовників об`єктів містобудування розмір пайової участі в розвитку інфраструктури смт. Оратів в розмірі 3% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків; 5% загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування-для інших нежитлових будівель та споруд. 18.08.2015 року між Оратівською селищною радою та [PERSON] укладено договір № 1-08-15 про оренду земельної ділянки із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будівель торгівлі площею 0,0524 га із кадастровим номером 0523155000:01:005:0329 терміном на 10 років. [PERSON] звернувся із декларацією про початок виконання будівельних робіт до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, який 28.07.2011 року зареєстрував дану декларацію під номером № 08211021960 на об`єкті "Будівництво магазину по торгівлі промисловими товарами по [ADDRESS] », та Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області 17.06.2015 року зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації за № ВН 142151680309. Відповідно до вказаної декларації кошторисна вартість будівництва складає 948320 грн. Розмір пайової участі відповідача під час будівництва об`єкта, кошторисна вартість якого визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, здійснюється за формулою, та становить 5 % від загальної вартості будівництва, тобто 47415 грн. (948320 грн. х 5 % = 47415 грн.) 26 січня 2018 року Оратівською селищною радою рекомендованим листом надіслано відповідачу лист про укладення договору пайової участі та сплати коштів в сумі 47415 грн. Однак, будь-яких заходів з січня 2018 року щодо укладення договору про пайову участь та сплати вказаних коштів [PERSON] не вжито, із заявою про укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Оратів відповідач до Оратівської селищної ради не звертався, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій щодо такого звернення і укладення договору, і, як наслідок, позбавлення права позивача на укладення з відповідачем договору у строк, який визначений законом, та позбавлення права на отримання фінансування на розвиток інфраструктури населеного пункту. Враховуючи наведене, прокурор просив суд стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 47 415,00 грн. Ухвалою суду від 01.09.2020 року провадження у справі № 141/548/18 відкрито, та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 29.09.2020 року. 29.09.2020 року у зв`язку з неявкою сторін підготовче судове засідання відкладено на 27.10.2020 року. Ухвалою суду від 27.10.2020 року строк підготовчого провадження продовжено, розгляд підготовчого судового засідання відкладено на 26.11.2020 року у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час та місце судового засідання. Ухвалою суду від 26.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 141/548/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.12.2020 року. 24.12.2020 року за клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 28.01.2021 року. 28.01.2021 року відкладено розгляд справи за клопотанням відповідача на 09.02.2021 року, та у зв`язку з викликом у судове засідання представника Оратівської селищної ради. В судовому засіданні 09.02.2021 року представник позивача прокурор Загребельний Є.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просив суд позов задовольнити повністю. Оратівська селищна рада, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноваженого представника до суду не направила. При цьому, згідно усних пояснень, наданих головою Оратівської селищної ради в судовому засіданні 26.11.2020 року, позов підтримала та просила суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову з огляду на наступні обставини. Позов прокурора базується на недотриманні забудовниками вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ( надалі Закон), № 3038-VI, який набрав чинності 12.03.2011 року. Проте, в частині оплати пайової участі, відповідно до пункту 3 частини 1 Перехідних положень, Закон вступив у дію з 01.01.2013 року. Правовідносини між ним та Оратівською селищною радою щодо наміру забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, виникли ще до набрання чинності даного Закону. 21.05.2009 року, розглянувши його заяву від 20.05.2009 року та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, позивач, своїм рішенням 27 сесії 5 скликання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для комерційного використання на умовах оренди», надав йому земельну ділянку в оренду терміном на 5 років. 07.05.2010 року договір оренди земельної ділянки, зареєстрований Вінницькою регіональною філією ДП «ЦДЗК» за № 041001700073 несільськогосподарського призначення (комерційного використання) для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, про що зазначено в рішенні 35 сесії 6 скликання Оратівської селищної ради, що є поновленим 18.08.2015 року. 15.07.2011 року ще до вступу в дію, 01.01.2013 року, положень вищезазначеного Закону про оплату пайової участі, відповідачем, розпочато будівництво магазину по торгівлі промисловими товарами по [ADDRESS] , на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт від 15.07.2011 року, яка зареєстрована під номером №08211021960 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області. Враховуючи, що Закон не має зворотної дії, вимоги прокурора щодо оплати на користь Оратівської селищної ради коштів, в сумі 47415,00 грн. (упущена вигод), призначення платежу: пайова участь у розвитку інфраструктури смт.Оратів, є безпідставними. Крім того, 24.07.2012 року рішенням 13 сесії 6 скликання Оратівської селищної ради затверджено Порядок пайової участі у розвитку інфраструктури селищної ради ( надалі Порядок), який підлягає оприлюдненню в 10 денний термін з дня його прийняття та вступає в силу з 01.01.2013 року. Пунктом 1.3 Порядку передбачено, що залучення до пайової участі у розвитку інфраструктури селищної ради обов`язковим для всіх замовників, які мають намір здійснити нове будівництво, добудову та надбудову, технічне переоснащення та реставрацію (будівництво) існуючих будівель (споруд) житлово-громадського та виробничого призначення (крім тимчасових закладів торгівлі та сфери послуг), які підлягають прийняттю в експлуатацію в установленому чинним законодавством порядку. Враховуючи, що пунктом 1.3. Порядку передбачено, що залучення до пайової часті у розвитку інфраструктури селищної ради є обов`язковим, для тих Замовників, які мають намір здійснити нове будівництво. Даний порядок не поширюється на тих Замовників, які вже будують ( розпочали будівництво) відповідно до вимог чинного законодавства. І в Порядку не вказано про поширення дії його положень на всі об`єкти на території селища, будівництво яких розпочато, однак, прокурором, не врахована зазначена вимога Порядку. Крім того, прокурором не надано доказів щодо офіційного оприлюднення в друкованих засобах масової інформації вищезазначеного рішення Позивача та Порядку. Так як рішенням 13 сесії 6 скликання Оратівської селищної ради від 24.07.2012 року, яким затверджено Порядок, передбачено обов`язок оприлюднити його в 10 денний термін з дня прийняття, однак затвердження такого Порядку відповідачу було не відомо, оскільки належним чином даний Порядок не оприлюднювався. На його усне звернення до Оратівської селищної ради щодо офіційного оприлюднення даного рішення позивача та Порядку, відповідачу було рекомендовано звернутись в архівний відділ, де йому надали архівну копію даного рішення. А тому відповідач вважає, що даний Порядок не є чинним, оскільки не був належним чином оприлюднений або прокурором не надано доказів про набрання чинності даного нормативно правового акту та твердження позивача щодо його бездіяльності у вчиненні передбачених Порядком обов`язкових дій щодо звернення і укладення договору про пайову участь є незаконними та безпідставними. Крім того, в позовній заяві прокурор посилається на дату введення об`єкта будівництва в експлуатацію, а саме 17.06.2015 року. Однак позивачем не доведено, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Це також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України. Натомість відповідач повинен довести, що інформацію про порушення права позивач міг отримати раніше. 27.02.2015 року Оратівська селищна рада рішенням №10 присвоїла адресу магазину, проте жодних претензій, листів, звернень про порушення їхніх прав з боку відповідача та про виконання ним обов`язку з звернення щодо укладення договору про пайову участь не надавалось, не висувалось і не надходило. Фактично позивачу вже було відомо, що відповідачем не подано заяву на укладення договору про пайову участь та відповідачем готовляться документи для введення будівлі магазину в експлуатацію. Проте, селищною радою не вжито всіх можливих і залежних від нього заходів залучення відповідача, як забудовника, до пайової участі. 17.06.2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації за № ВН 142151680309. Також жодних зауважень щодо неукладеного договору пайової участі не виникало. Відсутність будь-яких зауважень з боку Інспекції при виданні вказаних документів свідчить про незаконність вимог в оплаті пайової участі у розвитку інфраструктури смт. Оратів та безпідставність вимог в укладанні договору пайової участі з позивачем, оскільки відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», саме на цей орган покладається обов`язок здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль. Оратівська селищна рада, яка відповідно до вищезазначеного Закону здійснювала контроль у сфері містобудування, могла вжити всі залежні від неї заходи з залучення відповідача до пайової участі, з дати вступу в дію Порядку, а саме з 01.01.2013 року, але цього не зробила. Лист, який позивач 26.01.2018 року надіслав відповідачу про укладення договору пайової участі та сплати коштів в сумі 47415 грн, відповідачу не надходив, про наявність позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди відповідачу стало відомо лише в жовтні 2020 року, а тому вважає, що до позовної заяви в.о. керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Оратівської селищної ради про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідно застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовної заяви. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Рішенням 13 сесії 6 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області 24.07.2012 року «Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури селищної ради» затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури селищної ради; затверджено Порядок розрахунку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури селищної ради у разі будівництва об`єктів, загальна кошторисна вартість яких згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами не визначена; затверджено примірну форму договору про пайову участь замовника у розвитку інфраструктури селищної ради з розрахунком величини пайової участі та графіком внесення коштів. У п. 4 та п. 5 вказаного рішення зазначено, що рішення підлягає оприлюдненню в 10-денний термін з дня його прийняття та вступає в силу з 01.01.2013 року. Згідно п 1.3 Порядку пайової участі у розвитку інфраструктури селищної ради (додатку № 1 до рішення 13 сесії селищної ради 6 скликання від 24.07.2012 року) (далі Порядок) залучення до пайової участі у розвитку інфраструктури селищної ради є обов`язковим для всіх замовників, які мають намір здійснити нове будівництво, добудову та надбудову, технічне переоснащення та реставрацію (будівництво ) існуючих будівель (споруд) житлово-громадського та виробничого призначення (крім тимчасових закладів торгівлі та сфери послуг), які підлягають прийняттю в експлуатацію в установленому чинним законодавством порядку. Пайова участь у розвитку інфраструктури селищної ради полягає у перерахуванні замовником до місцевого бюджету грошових коштів у розмірах та у строк, встановлені цим Порядком. Ці грошові кошти використовуються виключно для розвитку інфраструктури селищної ради. Пайова участь сплачується замовником на підставі договору, який укладається між виконавчим комітетом селищної ради та замовником, не пізніше 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію ( пункти 1.4 та 1.5 Порядку). Відповідно до пункту 2.1 Порядку Замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта на земельній ділянці на території селищної ради, для отримання вимог по пайовій участі зобов`язаний звернутися з заявою до відділу економіки та комунального майна виконавчого комітету селищної ради. 23.07.2011 року Інспекцією держаного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт від 15.07.2011 року на об`єкті будівництва "Будівництво магазину по торгівлі промисловими товарами по вул. Леніна смт. Оратів Вінницької області», код об`єкта 12 30.9 ІІ категорії складності. Замовником будівництва є ФОП [PERSON] . Згідно з ч. 7 ст.\~36\~Закону України\~«Про регулювання\~містобудівної діяльності» (в редакції від 19.05.2011 року), замовник зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт відповідно до частини п`ятої цієї статті письмово поінформувати виконавчий орган сільської, селищної, міської ради або місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням об`єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачем виконавчий комітет Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва магазину по торгівлі промисловими товарами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з рішення Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області № 10 від 27.02.2015 року «Про присвоєння та зміну адреси», у зв`язку з впорядкуванням адресного господарства, вирішено присвоїти адресу магазину ФОП [PERSON] - [ADDRESS] . 18.08.2015 року між Оратівською селищною радою Оратівського району Вінницької області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки № 1-08-15, предметом якого є строкове платне користування земельною ділянкою для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області в межах [ADDRESS] . Об`єктом оренди є земельна ділянка для будівництва і обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,0524 га, кадастровий номер 0523155000:01:005:0329. Також, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 116405269, сформованого 06.03.2018 року відносно речових прав на нерухоме майно [PERSON] , 07.08.2015 року відділом Держгеокадастру в Оратівському району Вінницької області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0524 га, кадастровий номер 0523155000:01:005:0329, розташовану за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Також 19.08.2015 року Реєстраційною службою Оратівського районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано договір оренди земельної ділянки серії та номер 1-08-15, виданий 18.08.2015 року Оратівською селищною радою Оратівського району Вінницької області, який укладено між [PERSON] та Оратівською селищною радою Вінницької області, строком дії 10 (десять ) років. 17.06.2015 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної Інспекції у Вінницькій області зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме магазину по торгівлі промисловим товарами по [ADDRESS] , код об`єкта 1230.9, ІІ категорії складності. Згідно п. 15 даної декларації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 948\~320,00 грн. Замовником об`єкта експлуатації є ФОП [PERSON] . Згідно п.п. «а» п. 3.2 Порядку до замовників, кошторисна вартість будівництва об`єктів яких визначена згідно з ДБН, стандартами та правилами, розмір пайової участі встановлюється на рівні 5 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд. Відповідно до п. 3.4 Порядку визначено формулу розрахунку розміру пайової участі з роз`ясненням кожного елемента складової формули. Як вбачається з розрахунку пайової участі замовника, здійсненого відповідно до реєстру відомостей реєстру дозвільних документів ДАБІ України, з урахуванням кошторисно-експлуатаційної вартості будівництва магазину по торгівлі промисловими товарами в смт. Оратів Вінницької області (948300 грн.), відсотка вартості будівництва, визначеного згідно з п.3.2. Порядку ( 5% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для нежитлових будівель та споруд) та коефіцієнта зональності, визначеного п.3.3 Порядку (коефіцієнт 1,0), пайова участь замовника становить 47\~415 ,00 грн. За вих. № 86 від 25.01.2018 року Оратівською селищною радою Оратівського району Вінницької області [PERSON] надіслано лист про укладення договору пайової участі на суму 47415 грн. та два примірники вказаного договору. Оскільки, договір про пайову участь між сторонами не був укладений, [PERSON] не було сплачено пайового внесок у розвиток інфраструктури смт. Оратів, прокурор просить стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 47\~415, 00 грн. Визначаючись щодо спірних правовідносин та встановлених обставин, суд керується наступним. Згідно ч.1 ст.\~144\~Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийнятті в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Закон України\~"Про\~регулювання містобудівної\~діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст. 40 Закону України\~"Про\~регулювання містобудівної\~діяльності" (в редакції від 05.07.2012 року, чинній на момент затвердження рішення 13 сесії 6 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області «Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури селищної ради) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з\~будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Згідно з ч. 9 вказаного Закону договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. З системного аналізу положень Закону України\~"Про\~регулювання містобудівної\~діяльності" та Порядку пайової участі у розвитку інфраструктури селищної ради (додатку № 1 до рішення 13 сесії селищної ради 6 скликання від 24.07.2012 року) слідує, що саме на замовника покладено обов`язок укладення договору про пайову участь та сплати відповідних коштів. Замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (стаття 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"). Відповідно до статей 2, 10\~Закону України\~"Про\~регулювання містобудівної\~діяльності" та статей 4, 9\~Закону України\~"Про\~архітектурну діяльність" під\~забудовою території\~слід розуміти\~діяльність державних\~органів,\~органів місцевого\~самоврядування,\~юридичних та\~фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови. Відповідно до частини першої та другої статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18) зроблено висновок, що «відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до статті 22\~ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток». Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблено висновок, що «збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача». Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідним є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв"язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов"язань. Судом встановлено та підтверджується доказами по справі, відповідач [PERSON] є замовником будівництва (магазину по торгівлі промисловими товарами по [ADDRESS] ), та, як замовник будівництва, в порушення вимог частин другої, третьої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку не уклав договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Оратів та не виконав свого обов`язку зі сплати пайового внеску, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов"язкових дій щодо такого звернення та укладення договору та є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Оратівська селищна рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням "упущена вигода". При цьому, наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв"язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача. Судом також встановлено, що ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об"єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов"язання, яке прямо передбачено чинним законодавством. Згідно з частиною 6 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту; граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об"єкта - для нежитлових будівель та споруд. Перевіривши здійснений Оратівською селищною радою розрахунок суми збитків, суд вважає його арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам частини 6 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 3.4 Порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявності складу цивільного правопорушення в діях [PERSON] , а саме: - протиправна поведінка: договір про пайову участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Оратів із Оратівською селищною радою всупереч вимогам статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" відповідачем не укладено; - збитки: внаслідок не виконання відповідачем вимог статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" територіальна громада смт. Оратів в особі Оратівської селищної ради не отримала дохід у розмірі 47 415,00 грн; - причинний зв"язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками: внаслідок протиправних дій відповідача територіальній громаді смт. Оратів завдано збитки у вигляді недоотримання надходжень до місцевого бюджету в розмірі 47\~415,00 грн; - вина: відповідач, не зважаючи на наявність у нього встановленого законом обов"язку брати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, не звернувся до Оратівської селищної ради з приводу укладення договору та не перерахував 47\~415,00 грн пайового внеску на створення та розвиток інфраструктури смт.Оратів. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 12.07.2017 у справі № 3-729гс17 та у постановах Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 908/6327/15, від 07.05.2018 у справі № 908/6328/15 та від 17.05.2018 у справі № 918/708/17, від 04.06.2018 у справі № 908/6331/15, з чим повністю погоджується суд у даній справі. Відповідно до частини четвертої\~ статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256\~Цивільного кодексу\~України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України). Згідно з ч. 1 ст.\~261\~Цивільного кодексу\~України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зі змісту\~ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"\~вбачається,\~що перерахування\~коштів з\~пайової участі\~може бути\~здійснено замовником\~до прийняття\~об`єкта\~будівництва в\~експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Як вбачається\~з ч.1\~та ч.5\~ ст.\~39\~ Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"\~ прийняття\~в експлуатацію\~закінчених будівництвом\~об`єктів,\~що належать\~до I\~-\~III\~категорій складності,\~та об`єктів,\~будівництво яких\~здійснювалося на\~підставі будівельного\~паспорта,\~здійснюється шляхом\~реєстрації\~органом\~державного архітектурно-будівельного\~контролю\~на безоплатній\~основі поданої\~замовником декларації\~про готовність\~об`єкта\~до експлуатації. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації ІІ (другої) категорії складності, датою реєстрації декларації у Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області вказано 17.06.2015 року. Отже, відповідач мав здійснити перерахування пайового внеску до 17.06.2015 року, і саме з цієї дати розпочинається строк обчислення позовної давності, а не з 01.01.2013 року, як стверджує відповідач. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Оратівською селищною радою 26.01.2018 року відповідачу було надіслано лист про укладення договору пайової участі та сплати коштів в сумі 47415 грн., а 21.05.2018 року прокурор звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , що підтверджується вхідним штампом Оратівського районного суду Вінницької області (вх..№ 1472/18), відтак прокурором не пропущено трирічний строк позовної давності. За вказаних обставин, заява відповідача про застосування строку позовної давності до даних правовідносин задоволенню не підлягає. Поряд з цим, твердження відповідача про те, що Рішення 13 сесії 6 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 24.07.2012 року «Про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури селищної ради» та затверджений ним Порядок не є чинними, так як не були належним чином оприлюднені й доведені до відома [PERSON] , суд не приймає до уваги та відхиляє, оскільки вказані нормативні акти органу місцевого самоврядування відповідачем не оскаржувались в судовому порядку та матеріали справи не містять доказів визнання їх недійсними чи скасованими в установленому законом порядку. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи підтверджується факт бездіяльності відповідача, що призвела до недоотримання місцевим бюджетом коштів для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури смт. Оратів, та на\~момент прийняття\~рішення доказів\~погашення збитків\~відповідач суду\~не представив,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги є\~обґрунтованими та\~підтверджуються матеріалами\~справи,\~а тому\~вимога прокурора\~про стягнення\~з відповідача\~збитків у\~вигляді упущеної\~вигоди підлягає\~задоволенню у\~заявленому розмірі\~в сумі\~47 415,00 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору також підлягають задоволенню. Оскільки Прокуратурою Вінницької області сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн., позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача у повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved