Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - ТОВ "ОТП Факторинг Україна" або Фактор) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2006194228 від 10 жовтня 2013 року в розмірі 20344 грн. 24 коп. та сплачений ним при подачі цього позову судовий збір у розмірі 1378 грн. В обґрунтування позову зазначало, що 10 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (далі - ПАТ "ОТП Банк" або Банк) і відповідачем [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2006194228 (далі - кредитний договір), за умовами якого Банк надав Позичальникові на споживчі цілі та придбання послуг кредит у загальному розмірі 17227 грн. 88 коп., строком повернення до 10 жовтня 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом та щомісячної комісії у визначених цим договором розмірах. У порушення умов кредитного договору відповідач своїх зобов'язань за цим договором належним чином не виконувала. 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" і ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, за умовами якого Банк передав, а Фактор прийняв право грошової вимоги до Позичальника, що випливає з умов зазначеного вище кредитного договору. 05 січня 2015 року Фактор надсилав Позичальникові листа, яким повідомляв його про відступлення Банком права вимоги, заміну кредитора у зобов'язанні, суму заборгованості за кредитним договором та вимагав достроково сплатити суму заборгованості, яка підлягала сплаті протягом 10 днів з дати отримання листа. Однак ця вимога відповідачем не виконана. Станом на 24 листопада 2016 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 20344 грн. 24 коп., з яких: 15288 грн. 87 коп. - заборгованість за кредитом, 1 грн. 22 коп. - заборгованість по процентам, 5054 грн. 15 коп. - заборгованість за комісією. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 10 жовтня 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2006194228. Згідно із п. п. 1.1, 1.2 цього кредитного договору для придбання товару та послуг Банк надає Позичальникові споживчий кредит у загальному розмірі 17227 грн. 88 коп., з яких: на споживчі цілі - 15323 грн., придбання послуг - 1904 грн. 88 коп., строком на 36 місяців до 10 жовтня 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та щомісячної комісії в розмірі 2,99 % від суми кредиту. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав [PERSON] кредит у вказаному вище розмірі. Відповідно до п. п. 1.4.1-1.4.7 даного договору Позичальник зобов'язувалася повністю повернути Банку суму кредиту не пізніше 10 жовтня 2016 року, сплатити проценти за його користування та комісію за обслуговування кредиту в порядку та розмірах, вказаних у Графіку платежів, який є Додатком № 1 та невід'ємною частиною даного кредитного договору. Із Графіку платежів видно, що у рахунок погашення кредиту Позичальник щомісячно зобов'язувалася сплачувати платіж у розмірі 994 грн. За змістом п. п. 1.5.4, 1.5.5 кредитного договору у разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь-якого із щомісячних платежів, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, у цьому разі йому рекомендованим листом надсилається вимога, яка підлягає виконанню протягом тридцяти днів з дати її одержання. За умовами п. 3.6 кредитного договору Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" і ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1. Відповідно до умов п. п. 1.1-1.3 договору факторингу Банк (первісний кредитор) передає, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Банку, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком і боржниками, та одержує право (замість Банку) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами. Із витягу з Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 22 грудня 2014 року до вказаного договору факторингу вбачається, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2006194228 від 10 жовтня 2013 року в загальному розмірі 20344 грн. 24 коп. 05 січня 2015 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" направляло [PERSON] листа за вих. № 200241171, у якому повідомляло її про відступлення йому Банком за договором факторингу від 22 грудня 2014 року права вимоги до відповідача на вказану грошову суму та пропонувало Позичальнику протягом десяти днів з моменту отримання цього листа сплатити заборгованість. Проте [PERSON] вимогу не виконала, сума заборгованості не сплатила. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 24 листопада 2016 року відповідач [PERSON] має перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна" як новим кредитором заборгованість за кредитним договором № 2006194228 від 10 жовтня 2013 року в загальному розмірі 20344 грн. 24 коп., з яких: 15288 грн. 87 коп. - заборгованість за кредитом, 1 грн. 22 коп. - заборгованість по процентам та 5054 грн. 15 коп. - заборгованість за комісією. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України к редитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом норми ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 2006194228 від 10 жовтня 2013 року не виконала, а також те, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" згідно із договором факторингу від 22 грудня 2014 року набуло права вимоги до Позичальника за цим договором, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 20344 грн. 24 коп. Також згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved