Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 листопада 2015 року Жовтневим районним, судом міста Запоріжжя винесено рішення по справі № 331/8016/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення боргу. Предметом позову було стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 червня 2007 року у розмірі 10735 гривень 78 копійок. У задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили 27 листопада 2015 року. 26 квітня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 3047 від 26 квітня 2017 року про стягнення з нього грошових коштів за тим самим договором від 27 червня 2007 року, але вже зі збільшеною сумою. З урахуванням наведеного, нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення грошових коштів, у стягненні яких ПАТ КБ "Приватбанк" судом було відмовлено. До того ж, 22 лютого 2017 року Київським апеляційним адміністративним судом у справі № 826/20084/14 винесена постанова, залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 1 листопада 2017 року, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, доповнення переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Вважає, що приватний нотаріус [PERSON] під час вчинення виконавчого напису керувався нормою, яка втратила чинність. На підставі вищевикладеного просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] № 3047 від 26 квітня 2017 року таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2018 року забезпечено заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 3047 від 26.04.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], щодо стягнення заборгованості у розмірі 14 230 гривень, 53 копійки з [PERSON] (ІПН: [NUMBER]), а також виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з*явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.05.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що в порушення умов договору відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 31.07.2014 року в сумі 10 735,78 гривень. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з [PERSON] [INFO] (ІПН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» суму боргу по кредитному договору № б/н від 27.06.2007 року у розмірі 10735,78 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2015 року скасоване заочне рішення Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 04.12.2014 p., ухвалене за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та справу призначено до судового розгляду. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2015 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення боргу відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 27 листопада 2015 року. 26 квітня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 3047 від 26 квітня 2017 року про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 27.06.2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 30.11.2016 року, грошових коштів в сумі 14230 гривень 53 копійки. Стягнення здійснюється за період з 27.06.2007 року по 30.11.2016 року. Олександрійським ВДВС м Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на підставі вищевказаного виконавчого напису нотаріуса було відкрито виконавче провадження (ВП № 54552620) з примусового виконання виконавчого документу - нотаріального напису № 3047, виданого 26.04.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 14230, 53 грн. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172. Зазначеним Переліком № 1172, зокрема п. 2, передбачено, що для одержання виконавчого напису за Кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/293/15. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі потрібно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Верховного Суду по справі № 310/9293/15ц від 23.01.2018). Дослідженням змісту спірного виконавчого напису встановлено, що приватним нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення виконавчих написів. Наявні у нотаріуса документи на час вчинення ним виконавчого напису не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. Крім того, безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що у суді перебував спір з приводу наявної заборгованості. Після набрання рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2015 року по справі № 331/8016/14-ц (Провадження №2/331/1828/15) законної сили, а саме 27.11.2015 року, у Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПРИВАТБАНК» відпали правові підстави для звернення до нотаріуса для отримання виконавчого напису, скільки цим рішенням у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу було відмовлено. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про скасування виконавчого напису нотаріуса, оскільки на час його вчинення існувало рішення суду про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.06.2007 року. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вказані обставини справи, те що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141\~ЦПК України з ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути на користь позивача 704,80 гривень судового збору. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved