Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ТМ-25/2007_4 від 26.10.2007 року в розмірі 140770 грн. 14 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 67.19 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки /на підставі договору іпотеки № ТМ-25/2007 від 01.10.2007 року/ ПАТ КБ "Приватбанк" з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також позивач просить виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 листопада 2013 року до участі у справі залучено в якості третьої особи службу у справах дітей Кіровоградської міської ради. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказують на відсутність у [PERSON] заборгованості по кредитному договору, однак власного розрахунку, як і доказів на підтвердження оплати боргу суду не надано. Представник третьої особи служби у справах дітей Кіровоградської міської ради в судове засідання не з»явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи, при вирішенні питання щодо задоволення позовних вимог послався на розсуд суду. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28 вересня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №ТМ-25/2007_4, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 35000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 27.09.2012 року. На виконання даного кредитного договору між: [PERSON] і банком було укладено чотири договори про видачу траншу: 01 жовтня 2007 року на суму 10 000 доларів США (згідно графіку погашення кредиту та відсотків, погашення платежів повинно здійснюватися починаючи з 25.10.2007р. і останній платіж: повинен бути здійснений 27.09.2010 р.) 19 жовтня 2007 року на суму 5 000 доларів США (згідно графіку погашення кредиту та відсотків, погашення платежів повинно здійснюватися починаючи з 20.11.2007р. і останній платіж: повинен бути здійснений 16.10.2009р.) 17 червня 2008 року на суму 15 000 доларів США (згідно графіку погашення кредиту та відсотків, погашення платежів повинно здійснюватися починаючи з 10.07.2008р. і останній платіж; повинен бути здійснений 16.06.2011р.) 14 серпня 2008 року на суму 8 500 доларів США (згідно графіку погашення кредиту та відсотків, погашення платежів повинно здійснюватися починаючи з 15.09.2008р. і останній платіж: повинен бути здійснений 12.08.2011р.) Відповідно до п.п. 4.1,4.2, 4.3, 4.4., за користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення траншу кредиту згідно п.п. 2.2.3, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6, 2.3.9, 2.4.1, 4.11 даної Угоди, п.п. 1.3, 4.1, 4.2., 4.3 Договорів про видачу траншів, позичальник сплачує відсотки в розмірі: 15 % річних. Сплата відсотків за користування кредитом, вказаних в п.4.1 даної Угоди, а також п. 4.1 Договорів про видачу траншів, здійснюється щомісячно, відповідно до Графіка погашення кредиту і відсотків, який складається для кожного траншу кредиту окремо і є невід'ємним додатком до кожного договору про видачу траншу. При несплаті відсотків у зазначений термін, встановлений графіком погашення, вони вважаються простроченими. При порушенні позичальником будь-яких із зобов язань з погашення кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3. 2.4.1, 4.11 даної Угоди, а також п.п. 1.3, 2.2.3 Договорів про видачу траншів Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Траншем кредиту у розмірі: 32 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 4.3. даної угоди, здійснюється 25 числа кожного місяця, наступного за місяцем, в якому виникло прострочення, починаючи з дати підписання даної угоди. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] 01.10.2007 року уклали договір іпотеки № ТМ-25/2007, за умовами якого відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 67.19 м2, житловою площею 38,50 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданим 01 вересня 2006 року Кіровоградською міською радою, згідно з розпорядженням (наказом) № 4 і 543 від 01 вересня 2006 року. Право власності Іпотекодавців зареєстроване в Кіровоградському бюро технічної інвентаризації 05 вересня 2006 року номер запису 54154 в книзі 156, реєстраційний номер 15937056 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11733582, виданий обласним комунальним підприємством "Кіровофадське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" 05 вересня 2006 року). Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 210000грн. 00 коп. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, між заявником та боржником на підставі вказаного договору виникли цивільно-правові відносини, що регулюються ст. 1054 Цивільного кодексу України. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором, щодо сплати процентів, суми кредиту не виконує. Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальника, станом на 03.10.2013 року, погашення кредиту здійснювалось із порушенням встановленого кредитним договором графіку, кредит погашався не щомісячно, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. У зв'язку з цим, станом на 03.10.2013 року заборгованість відповідача перед банком складає: заборгованість за кредитом - 5537,08 дол. США, заборгованість за процентами - 7699,64 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за довогором - 4381,57 дол. США. Пунктом 6.1. договору передбачено, що при порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 даної угоди, п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4. Договорів про видачу траншів, а також Графіком погашення (Додаток 1 до Договорів про видачу траншів), термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.9 даної Угоди, п. 2.2.3. Договорів про видачу траншів, а також Графіком погашення (Додаток 1 до Договорів про видачу траншів) винагороди, передбаченої п. 4.6, 4.7. даної Угоди, а також п, 4.5 Договорів про видачу траншів, Позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,044% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, то діяла в період, за який виплачується пеня. Правовими підставами для нарахування та стягнення пені є ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України. Сума нарахованої банком пені становить 4381,57 дол. США. Згідно з пунктом 3 статті 549 ЦКУ пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві від 27 листопада 2013 року просив застосувати до вимог позивача загальний строк позовної давності у три токи та до вимог про стягнення пені строк позовної давності в один рік. Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 261 Цивільного кодексу відлік строку позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Стаття 258 ЦК України передбачає, що стосовно позовів про стягнення неустойки (штрафу,пені) встановлено скорочений строк позовної давності тривалістю в один рік. Згідно ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. В пункті 7.3. договору сторони узгодили, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за кредитним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років, що відповідає положенням статті 259 Цивільного кодексу України. Пунктом 1.3. договору передбачено, термін повернення кредиту і окремих частин - Траншів кредиту встановлюється договорами про видачу траншів, а також Графіками погашення кредиту і відсотків, які є невід'ємними додатками до Договорів про видачу траншів, але не пізніше 27.09.2012 року. За вказаного, позовні вимоги банком пред»явлені у межах строку позовної давності. Згідно п. 18.8.1 договору іпотеки, іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку , якщо в момент настання термінів виконання позичальником якого-небудь із зобов»язання, передбаченого кредитним договором, якщо воно не буде виконано. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право позивача продажу предмета іпотеки узгоджується зі статтями 38 та 39 Закону України «Про іпотеку», якими встановлена можливість одержання задоволення вимог кредитора шляхом визнання за ним права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки. При цьому у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя та спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, ч.1 ст.40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 ст.40 цього ж Закону законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином, здійснення примусового виселення з займаного житлового приміщення можливе лише після письмового попередження, окремо, кожного мешканця про звільнення житлового приміщення протягом одного місяця. В матеріалах справи відсутні відомості про отримання кожним відповідачем такої вимоги, тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" в частині вимог щодо виселення відповідачів задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також стягує судові витрати на користь позивача, сплачені при зверненні до суду.

Outcome: partial