Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та заявленою в ньому вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, зареєстрований в реєстрі за № 3951, яким задоволені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в сумі 19 299,83 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.03.2017 р. між нею та АТ «Альфа-Банк» була підписана Анкета-Заява (акцепт) №630599334НРLS, і був укладений Договір про надання та користування платіжної банківської картки з розміром встановленого кредитного ліміту на суму 3000 гривень на споживчі цілі. В умовах договору зазначений чіткий порядок та умови задоволення вимог відповідача, а саме врегулювання спорів та розбіжностей, що виникають між сторонами шляхом переговорів. Якщо сторони не можуть дійти згоди зі спірних питань шляхом переговорів, то такий спір розглядається згідно з чинним законодавством України у судовому порядку. Про те, що існує оспорюваний виконавчий напис із позивача стягуються грошові кошти на користь відповідача їй стало відомо 15.08.2021 року.Таку інформацію вона отримала від приватного виконавця виконавчого округу м. Дніпра Сидорук Л.В., коли на її адресу простим листом надійшла копія постанови про відкриття виконавчого провадження. Як зазначається позивачем при зверненні до суду із вказаним, в порушення вимог чинного законодавства України відповідач не повідомив її про необхідність сплатити суму заборгованості, яку він нарахував, як зазначено у виконавчому написі в період з 21.12.2020 по 14.04.2021 року в розмірі 19 299,83 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3300,74 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 1 570,24 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 13 778,85 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом було отримано від відповідача суму, яка також підлягає стягненню з позивача на користь відповідача. У виконавчому написі зазначений лише строк, за який провадиться стягнення, але не вказано, що останній платіж за договором позивачем був здійснений в грудні 2017 року. На переконання позивача, з наданих відповідачем до нотаріуса згідно до Переліку документів для вчинення виконавчого напису неможливо встановити чи дотримано кредитором (стягувачем) строки звернення на вчинення виконавчого напису, зазначена у виконавчому написі сума заборгованості за кредитом не є безспірною, оскільки позивачу не зрозуміло, яким чином відповідач нараховував таку суму заборгованості за кредитним договором №630599334НРLS від 29.03.2017 року. У виконавчому написі відповідачем зазначається період з 21.12.2020 року по 14.04.2021 року, який становить лише 3,5 місяці, але сума боргу нарахована відповідачем перевищує виданий позивачу банком кредит в п`ять разів, що є незаконним і грубо порушує її права. Позивач не згодна з нарахованою сумою заборгованості і оспорює її. В окремо поданій заяві представник позивача просила розглядати справу за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши також з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн., надавши суду докази понесення таких витрат у розмірі 7 000,00 грн. Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях; у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (а.с. 75-79). Також в окремому клопотанні відповідач просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу (а.с. 58-60). Треті особи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях; Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що 06.05.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3951, яким задоволені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в сумі 19 299,83 грн. (а.с. 14). Процесуальні дії у справі наступні: - ухвалою суду від 16.09.2021 р. за клопотанням позивача забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №3951 від 06 травня 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» і стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 19 299,83 грн., який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В.; - ухвалою суду від 16.09.2021 за клопотанням витребувано докази: від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни ( [ADDRESS] ) виконавчий напис вчинений 06 травня 2021 року за реєстровим номером № 3951 про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 19 299,83 грн. та документи, подані відповідачем згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 необхідних для вчинення виконавчого напису нотаріуса (в завіреній копії); від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни (49033, м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 4, оф. 400, засоби телефонного зв`язку: [NUMBER] ) виконавче провадження № 65806369 по примусовому виконанню виконавчого напису за реєстровим № 3951 від 06.05.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 19 299,83 грн. (в завіреній копії). Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав боржника за кредитним договором № №630599334НРLS від 29.03.2017 р., який нотаріально не посвідчений). Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України "Про нотаріат", наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса". Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ч. 1 ст. 87 вказаного закону). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 87 вказаного закону). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджений Постановою КМУ від 29.09.1999 р. №1172, згідно з якою (п. 2) стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, відбувається за умови допущення боржником прострочення платежів за зобов`язаннями, що випливають з кредитних договорів, та для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою КМУ від 26.11.2014 р. №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» внесені до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (Офіційний вісник України, 1999 р., № 26, ст. 1241, № 45, ст. 2243; 2000 р., № 17, ст. 710), зміни, згідно з якими доповнений перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. (справа № 826/20084/14) у справі за адміністративним позовом [PERSON] та [PERSON] до Кабінету Міністрів України, треті особи: Нотаріальна палата України, [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Альфа-Банк» про визнання нечиними та скасування п. 1 та п. 2 Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року, визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Дана постанова набрала законної сили 22.02.2017 р. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Постанова КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 р. Редакція від 29.11.2001 р. передбачає, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16 та 18 ЦК України та ст.ст. 50, 87 та 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Таким чином, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1 та 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному вище Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на наведене, та виходячи із встановлених судом фактів, оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням процедури його вчинення: у відсутності оригіналу нотаріально посвідченої угоди, відтак, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача. Виходячи з вищенаведеного, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то оскільки позов задоволений повністю, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір», підлягають стягненню в повному обсязі з відповідача на користь позивача. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд керується наступним. В силу п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат. Зазначений обов`язок з боку позивача виконаний в повному обсязі: суду надані ордер серії ДП №1861/49 (а.с. 21); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3284 від 27.02.2017 (а.с.1), додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги адвокатом № 12 від 12.07.2021 та оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору - квитанція до прибуткового касового ордеру №12 від 12.07.2021, відповідно до якої позивач сплатив 7000,00 грн. Разом з тим, суд погоджується із слушністю доводів відповідача про наявність підстав для застосування вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відтак, наявні підстави для часткового задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та такі витрати підлягають стягненню у розмірі 3 500, 00 грн.

Outcome: partial