Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявника, заінтересованої особи. [PERSON] звернувся до суду, заінтересована особа: Галицький районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, а саме просить встановити факт того, що він постійно проживав на території України, станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року включно і до цього часу проживає. Обґрунтовуючи заявлені\~вимоги покликається\~на те,\~що ним\~втрачено паспорт\~серії [NUMBER] \~громадянина СРСР,\~який було\~отримано 02\~грудня 1982\~року. На звернення у 2021 році до Галицького районного відділу УДМС в Івано-Франківській області із заявою з приводу проходження процедури оформлення належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України, йому було відмовлено у зв`язку з тим, що не можливо встановити його належність до громадянства будь якої держави, що є підставою його звернення з даною заявою до суду. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06 липня 1962 року (а.с.5). 04 листопада 1980 року Галицьким районним військовим комісаріатом Івано-Франківської області заявнику видано військовий квиток [NUMBER] (а.с. 6-9). 02 грудня 1982 року йому було видано паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] . Як стверджує заявник, паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] ним було втрачено. У зв`язку із втратою паспорта заявник звертався до Галицького районного відділу УДМС в Івано-Франківській області та отримав пояснення, що встановити його особу та належність до громадянства України неможливо, окрім як встановлення судовим рішенням факту його постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року, або факт проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року (а.с.20-23). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Дорогівської сільської ради від 24 липня 2020 року, № 197, пред`явник даної довідки особа на фото є [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] з 01 грудня 1978 року (а.с10). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що у порядку частиною 2 статті 256 ЦПК (статті 315 ЦПК згідно змін від 15 грудня 2017 року) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 256 ЦПК (статті 315 ЦПК згідно змін від 15 грудня 2017 року) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України " Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали на Україні і не були громадянами інших держав. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Встановлення юридичного факту постійного проживання в Україні необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України. З огляду на вищевикладене, заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved