Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У серпні 2020 року позивач акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 червня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк"), правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування кредитом - 30 % річних на суму залишку заборгованості. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 16 липня 2020 року загальна сума заборгованості [PERSON] становила 23497,53 грн, у тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 16655,78 грн, заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом у сумі 6791,75 грн, пеня за прострочення виконання зобов`язань за договором у сумі 50,00 грн. З цих підстав АТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 07 червня 2011 року б/н у сумі 23497,53 грн. Відповідач відзив на позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у позовній заяві АТ КБ "ПриватБанк" просило суд розглянути справу за відсутності його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. 31 березня 2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Якименко О.В. надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що 23 березня 2021 року у однієї з осіб, що проживають разом з представником відповідача, виявлено захворювання на CОVID-19, відтак, адвокат Якименко О.В. зобов`язаний перебувати на самоізоляції 14 діб та відповідно не зможе прибути до суду для участі у судовому засіданні. Проте жодних доказів на підтвердження указаних обставин представником відповідача надано не було. З огляду на викладене, суд не вважає поважними причини неявки представника відповідача у судове засідання, призначене на 01 квітня 2021 року, та відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 07 червня 2011 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої він отримав кредитну картку "Універсальна" (а. с. 46). Цього ж дня відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", у якій зазначено: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; розмір процентної ставки за користування кредитом: базова процентна ставка - 2,5 % річних на місяць, порядок та строки сплати процентів за користування кредитом, розмір та порядок нарахування неустойки: пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня = пеня1+ пеня2, де пеня1 = (базова відсоткова ставка за договором) / 30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня2 = 1 % від заборгованості, але не менше 30,00 грн на місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму понад 50,00 грн; штраф при порушенні строків за будь-яким з платежів більш ніж на 30 днів - 500,00 грн + 5 % суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (а. с. 47). Отже, підписана [PERSON] довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" містить усі істотні умови кредитного договору, зокрема умови про предмет та ціну договору. Наведене свідчить, що 07 червня 2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] укладено кредитний договір б/н. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачем надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника (а. с. 93-108). У свою чергу позичальник [PERSON] неналежним чином виконував умови кредитного договору від 07 червня 2011 року, допустив заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 16655,78 грн, заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом у сумі 6791,75 грн. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Пеня за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов`язань за кредитним договором складає 50,00 грн. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 07 червня 2011 року б/н шляхом пред`явлення позову до суду. За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Зважаючи на те, що у ході розгляду справи відповідач та його представник заяв про застосування позовної давності не подавали, суд позбавлений можливості застосувати у справі позовну давність для стягнення заборгованості. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 07 червня 2011 року б/н у сумі 23497,53 грн, що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 16655,78 грн, заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом у сумі 6791,75 грн, пені за прострочення виконання зобов`язань за договором у сумі 50,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 551, 610, 612, 625, 626-628, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, та,

Outcome: approved