Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У березні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"), правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", та [PERSON] укладено кредитний договір №2203154567, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит для придбання автомобіля у сумі 109500,00 грн на строк з 08 квітня 2008 року до 08 квітня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 15,5% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеними договором. П. 5.1. кредитного договору від 08 квітня 2008 року №2203154567 передбачено обов'язок позичальника сплачувати кредит та проценти за його користування в порядку та строки, визначені цим договором. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 17 січня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №2203154567 склала 74613,12 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 27972,19 грн., заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 8509,77 грн, пеня за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 38131,16 грн. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №2203154567, між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 24 липня 2009 року було укладено договір поруки №2203154567, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору від 08 квітня 2008 року №2203154567. З цих підстав ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" просило суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 74613,12 грн, а також судовий збір у сумі 746,13 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладено кредитний договір від 08 квітня 2008 року №2203154567, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит для придбання автомобіля у сумі 109500,00 грн на строк з 08 квітня 2008 року до 08 квітня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 15,5% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеними договором (а. с. 10-21). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відповідачеві [PERSON], які він використав за цільовим призначенням. П. 5.1. кредитного договору від 08 квітня 2008 року №2203154567 передбачено обов'язок позичальника сплачувати кредит та проценти за його користування в порядку та строки, визначені цим договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №2203154567 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 10.1. кредитного договору від 08 квітня 2008 року №2203154567 за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник повинен сплатити кредитодавцеві пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за його користування, нарахована позивачем, складає 38131,16 грн. За приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. П. 3.11.2., п. 3.13. кредитного договору від 08 квітня 2008 року №2203154567 кредитодавцеві надано право вимагати дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором у випадку порушення позичальником строків виконання грошових зобов'язань, передбачених цим договором. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї суми заборгованості за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №2203154567 шляхом пред'явлення позову до суду. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №2203154567, між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 24 липня 2009 року було укладено договір поруки №2203154567, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору від 08 квітня 2008 року №2203154567 (а. с. 21-24). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За умовами договору поруки від 24 липня 2009 року №2203154567, [PERSON] у випадку невиконнаня позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №2203154567 несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені та штрафів). Отож, суд вважає, що відповідач [PERSON] є солідарним боржником перед позивачем у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань, взятих на себе кредитним договором. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №2203154567, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 27972,19 грн., заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 8509,77 грн, пеня за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 38131,16 грн. У відповідності до ст. 88 ЦК України суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 373,06 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 572-577, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved