Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного реєстратора відділу державної реєстрації Баштанської міської ради Миколаївської області Лещенко А.В. та начальника головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Возняка Р.І. про визнання дій неправомірними та скасування рішення державного реєстратора. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначила, що 22.02.2018 року рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03.05.20108 року, було задоволено позов прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області до [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 13.07.2011 року між Баштанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та [PERSON] , за яким була передана в оренду земельна ділянка площею 42,6047 гектарів (кадастровий номер земельної ділянки 4820610000:05:000:0449) та зобов`язано [PERSON] повернути земельну ділянку у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. 12.06.2018 року державний реєстратор Лещенко А.В. за рішенням №41564394 вніс до реєстру речових прав інформацію про припинення її речового права на підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.02.2018 року за заявою невідомої особи. Позивачем було касаційну скаргу на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2008 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 03.05.20108 року. 25.06.2018 року Верховний суд у справі №468/1498/17-ц виніс ухвалу, якою, серед іншого, зупинив виконання рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2008 року до закінчення касаційного провадження. 14.08.2018 року позивач звернулась до державного реєстратора з заявою про виконання вище вказаної ухвали Верховного суду від 25.06.2018 року. 16.08.2018 року державний реєстратор Лещенко А.В. виніс рішення про відмову у зупиненні державної реєстрації прав. Позивач вважає таке рішення незаконним. Крім того, позивачем було оскаржено дії державного реєстратора Лещенко А.А. щодо внесення відомостей до реєстру речових прав на підставі рішення №41564394 від 12.06.2018 року шляхом подання відповідної скарги від 18.06.2018 року до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Відносно даної скарги начальником Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було винесено наказ за №346/05 від 23.06.2018 року про відмову у її розгляді в зв`язку з тим, що розгляд даної скарги не відноситься до повноважень Міністерства юстиції та його територіальних органів, оскільки відносно земельної ділянки наявний судовий спір. Вважаючи вище вказані рішення відповідачів незаконними, позивач просила визнати неправомірними дії державного реєстратора Лещенко А.В. щодо винесення рішення за № 42574917 та скасувати дане рішення, а також визнати неправомірними дії Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з розгляду її звернення та неприйняття відповідного рішення. В ході подальшого розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, якими позивач просила визнати неправомірними дії (бездіяльність) державного реєстратора Лещенко А.В. щодо невнесення ним зміни інформації до реєстру іншого речового права за ухвалою Верховного суду від 22.06.2018 року по справі №468/1498/17-ц, скасувати рішення державного реєстратора Лещенко А.В. за № 42574917, а також зобов`язати внести зміни до реєстру іншого речового права за вищевказаною ухвалою Верховного Суду. Крім того, просила визнати неправомірними дії Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з розгляду її звернення та неприйняття відповідного рішення та скасувати наказ №345/05 від 23.06.2018 року. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 05.04.2019 року було відкрито провадження у справі. Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області було надано до суду відзив на позов, яким просили відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що розгляд (попередній) скарги позивача від 18.06.2018 року та прийняття наказу № 346/05 було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства. Відзив на позов також було надано до суду державним реєстратором Лещенко А.В., який просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що винесення ним рішення від 16.08.2018 року за №42574917, по наслідкам розгляду поданої позивачем заяви від 14.08.2018 року про зупинення виконання рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2008 року, було прийнято згідно вимог чинного на той час законодавства, позивач в резолютивній частині заяви від 14.08.2018 року просила внести відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці з кадастровим номером №4820610000:05:000:04, при цьому в Державному земельному кадастрі відсутні відомості земельної ділянки з таким кадастровим номером, з заяви не зрозуміло, яку саме реєстраційну дію необхідно було провести державному реєстратору, Крім того, на його думку неможливо зупинити виконання судового рішення, яке на той час вже було виконано, оскільки на той час рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2008 року вже набрало законної сили після апеляційного оскарження. Ухвалою від 05.07.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 12.09.2019 року замінено неналежного відповідача реєстраційний відділ державної реєстрації Баштанської міської ради Миколаївської області в особі Лещенко Андрія Васильовича на належних відповідачів Баштанську районну державну адміністрацію та державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Лещенко Андрія Вячеславовича. Ухвалою від 03.11.2020 року замінено сторону відповідача з Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на його правонаступника - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також сторону відповідача з державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Лещенко Андрія Вячеславовича на Баштанську районну державну адміністрацію. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача Баштанської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомленні вчасно та належним чином. В матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами. Представник відповідача Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та прийняття рішення по справі з урахуванням відзиву на позов, наданого раніш Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області. Дослідивши матеріали справи (копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року; копію ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 03.05.2018 року; копію ухвали Верховного суду від 25.06.2018 року; заяву [PERSON] від 14.08.2018 року на ім`я державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Лещенко А.В.; копію рішення про відмову у зупиненні державної реєстрації прав від 16.08.2018 року за №42574917; скаргу [PERSON] від 18.06.2018 року на ім`я начальника Головного територіального управлінням юстиції у Миколаївській області; копію повідомлення Головного територіального управлінням юстиції у Миколаївській області від 25.06.2018 року; копію висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22.06.2018 року; копію наказу Головного територіального управлінням юстиції у Миколаївській області від 23.06.2018 року за №346/05; копію рішення Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 12.07.2018 року за №37; копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.08.2018 року за №134687657; Інформаційну довідку №128067168 від 19.06.2018 року; копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2018 року; копію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.06.2018 року за №41564394), суд, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову виходячи з наступного. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Судом встановлено наступне. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року було задоволено позов прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області до [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у розпорядження держави. Згідно вказаного рішення було розірвано договір оренди землі, укладеного 13.07.2011 року між Баштанською районною державною адміністрацією та [PERSON] , за яким була передана в оренду земельна ділянка площею 42,6047 гектарів пасовищ (кадастровий номер земельної ділянки 4820610000:05:000:0449) та зобов`язано [PERSON] повернути вказану земельну ділянку у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03.05.2018 року рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року залишено без змін. На підставі рішення державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Лещенко А.В. від 12.06.2018 року за №41564394 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про припинення іншого речового права, а саме, яке виникло у позивача (орендаря) [PERSON] згідно договору оренди землі від 13.07.2011 року. Після цього, позивач [PERSON] звернулась до Головного територіального управлінням юстиції у Миколаївській області зі скаргою від 18.06.2018 року, якою просила визнати неправомірними дії державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Лещенко А.В. щодо внесення відомостей за рішенням №41564394 від 12.06.2018 року та скасувати дане рішення. На підставі висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 22.06.2018 року за результатами розгляду скарги [PERSON] від 18.06.2018 року 23.06.2018 року начальником Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено наказ за №346/05, яким [PERSON] відмовлено у розгляді її скарги в зв`язку з тим, що розгляд даної скарги не відноситься до повноважень Міністерства юстиції та Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, оскільки відносно вище вказаної земельної ділянки наявний судовий спір. Ухвалою Верховного Суду від 25.06.2018 року на підставі касаційної скарги [PERSON] . Верховним Судом було відкрито касаційне провадження у вище вказаній справі за позовом прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області до [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у розпорядження держави. При відкритті касаційного провадження судом одночасно задоволено клопотання [PERSON] про зупинення виконання рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року до закінчення касаційного провадження. Заявою від 14.08.2018 року [PERSON] звернулась до державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Лещенко А.В., якою просила внести інформацію до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про зупинення виконання рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року. 16.08.2018 року державним реєстратором Баштанської районної державної адміністрації Лещенко А.В. винесено рішення за №42574917 про відмову у зупиненні державної реєстрації, яким на підставі п.1 ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" /заявлене речове право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону/ відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, викладених у вище вказаній заяві [PERSON] від 14.08.2018 року. Правовідносини в сфері проведення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень регламентовано положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за №1127. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на момент виникнення правовідносин - 16.08.2018 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно вимог ст. 4 вище вказаного Закону (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно та інші обтяження За змістом ст. 11 вказаного Закону (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. В силу вимог ч.4 ст. 18 вказаного Закону (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пунктом п. 1 ч.1 ст. 24 вказаного Закону (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) передбачено, що у державні реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; З системного правового аналізу вище зазначених норм закону вбачається, що перелік прав, які підлягають державній реєстрації (з внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав), є вичерпним та обмежується переліком цих прав, що наведений в ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". З наявної в матеріалах справи заяви [PERSON] , датованої 14.08.2018 року, вбачається, що остання звернулась до державного реєстратора з проханням внести інформацію до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про зупинення виконання рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року на підставі ухвали Верховного суду від 25.06.2018 року у справі №468/1498/17-ц про зупинення виконання вказаного рішення. Проте, вказана ухвала Верховного суду щодо зупинення виконання рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 22.02.2018 року не вбачає собою виникнення у [PERSON] жодного речового права, передбаченого ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що свідчить про відсутність законних підстав для проведення державної реєстрації прав на підставі даної ухвали Верховного Суду. З наведеного вбачається, що рішення державного реєстратора від 16.08.2018 року за №42574917 про відмову у зупиненні державної реєстрації, яким на підставі п.1 ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" /заявлене речове право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону/ відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, викладених у вище вказаній заяві [PERSON] від 14.08.2018 року, є законним та обґрунтованим. З огляду на викладене, позов, в частині визнання неправомірними дій (бездіяльності) державного реєстратора Лещенко А.В., скасування його рішення за № 42574917, а також зобов`язання внести зміни до реєстру іншого речового права за вищевказаною ухвалою Верховного Суду від 25.06.2018 року у справі №468/1498/17-ц, є необґрунтованим та не доведеним, а тому задоволенню не підлягає. Позов в частині визнання неправомірними дій Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з розгляду її звернення та неприйняття відповідного рішення та скасування наказу №345/05 від 23.06.2018 року також не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги:1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України. Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: 1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав. Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган. Згідно вимог, передбачених п.9 ч.8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на момент виникнення правовідносин) Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; При розгляді справи судом встановлено позивач [PERSON] звернулась до Головного територіального управлінням юстиції у Миколаївській області (правонаступником якого є Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) зі скаргою від 18.06.2018 року, якою просила визнати неправомірними дії державного реєстратора Баштанської районної державної адміністрації Лещенко А.В. щодо внесення відомостей за рішенням №41564394 від 12.06.2018 року та скасувати дане рішення. При цьому, з наявних в матеріалах справи копій рішення державного реєстратора Лещенко А.В. від 12.06.2018 року за №41564394 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №128067168 вбачається, що скарга [PERSON] була подана на рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що було прийняте державним реєстратором Лещенко А.В. на підставі вище вказаного рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.02.2018 року про дострокове розірвання оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4820610000:05:000:0449, при цьому на момент подачі скарги до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в Верховному Суді знаходилась на розгляді касаційна скарга на дане рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.02.2018 року. Тобто, на момент подачі скарги позивачем відносно вказаної вище земельної ділянки існував судовий спір, а тому відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" розгляд такої скарги не відносився до повноважень Міністерства юстиції України та його територіального органу в особі Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, що в свою чергу свідчить про те, що наказ Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за №346/05 від 23.06.2018 року про відмову у розгляді скарги [PERSON] від 18.06.2018 року, прийнятий на підставі п.9 ч.8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є законним та обґрунтованим, а дії останнього щодо попереднього розгляду скарги та винесення такого рішення є правомірними. Крім того, слід зазначити, що позивач просить суд скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23.06.2018 року саме за номером 345/05, однак з матеріалів справи вбачається, що відносно відмови у розгляді скарги [PERSON] від 18.06.2018 року Головним територіальним управлінням юстиції у Миколаївській області було винесено наказ 23.06.2018 року за іншим номером, а саме 346/05, при цьому згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сукупність встановлених судом обставин свідчить, що під час вчинення реєстраційних дій державним реєстратором Баштанської районної державної адміністрації Лещенко А.В. порушення речових прав позивача [PERSON] не мало місце, а відтак відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed