Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Московський ВДВС ХМУЮ), третя особа - Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" (далі - КП "Харківське міське БТІ"), про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що їй - [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) та її матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1999 року належить квартира [ADDRESS], в якій постійно мешкає вона з матір'ю та двома неповнолітніми дітьми. Оскільки [PERSON] мала намір подарувати належну їй частину квартири позивачці, вона звернулася з метою отримання довідки до КП "Харківське міське БТІ", де дізналася, що квартира [ADDRESS] знаходиться під арештом, накладеним постановою відділу Державної виконавчої служби Московського району про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.06.2002 року на підставі виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.08.1998 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3697,00 грн. Вищезазначений арешт був накладений на підставі довідки КП "Харківське міське БТІ", наданої на запит державної виконавчої служби від 29.01.2002 року, де пропонується надати інформацію щодо належності нерухомості фізичним особам та вказано шість прізвищ, імен та по-батькові, в тому числі [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]. Запит державної виконавчої служби не містить повних анкетних даних [PERSON], а тому КП "Харківське міське БТІ" надало помилкову інформацію про майно іншої особи, прізвище, ім'я та по -батькові якої збігаються з боржником за виконавчим провадженням, яке не має відношення до позивачки.. Оскільки [PERSON] з 1980 року, тобто з дворічного віку, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], накладений арешт порушує та безпідставно обмежує її права, тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала до суду уточнену позовну заяву, в якій уточнила імя позивачки, яке було помилково зазначено як "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]". Представник Московського ВДВС ХМУЮ в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності свого представника не надав. Представник третьої особи - КП "Харківське міське БТІ" в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим постановити заочне рішення по справі зі згоди позивачки. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 01.04.1978 року Палацом новонароджених "Жовтневий", [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 8). Зі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 10.01.1999 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 6). Постановою відділу Державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.06.2002 року на підставі виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова № 1-120 від 23.08.1998 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3697,00 грн. на підставі відповіді БТІ м. Харкова від 10.06.2002 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], а саме: частину квартири [ADDRESS]. (а. с. 5). 23.11.2002 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на "[PERSON]" (а. с. 9). Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], виданого 18.03.2003 року Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 04.12.1995 року (а. с. 7). Як вбачається з відповіді КП "Харківське міське БТІ" від 13.05.2014 року в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS], міститься постанова відділу Державної виконавчої служби Московського районного управіління юстиції від 24.06.2002 року про арешт майна [PERSON] (без дати народження), а саме: на квартиру [ADDRESS], та оголошення заборони на його відчуження; запит відділу Державної виконавчої служби Московського районного управіління юстиції від 29.01.2002 року щодо зареєстрованого права власності на ім'я [PERSON] (без дати народження), зареєстрованої за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 4). Згідно відповіді Комунального підприємства "Жилкомсервіс" від 16.05.2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], зареєстрована з 06.08.1980 року; [PERSON], [INFO], зареєстрована з 04.12.1995 року; неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 14.05.2014 року (. а с. 10). Відповідно до ст. ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений свого права, чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. В силу ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт па майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки арешт накладнено на майно особи, прізвище, ім'я та по-батькові збігаються з даними боржника, але місцем реєстрації даних осіб є різні місця, томму позов підлягає задоволенню, так як арешт накладено на майно особи, що не є стороною у виконавчому провадженні.

Outcome: approved