Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 11.08.2016 р. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 54577 грн., 900 грн. витрат на оплату звіту та витрати по оплаті судового збору. Ухвалою суду від 21.04.2017 р. скасовано заочне рішення від 31.01.2017 р. у даній цивільній справі. Ухвалою суду від 25.05.2017 р. до участі у справі залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 15.03.2018 р. у справі призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження. У рамках розгляду даної справи до Тисменицького районного суду 20.04.2018 р. надійшла позовна заява третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків, яка ухвалою суду від 05.09.2018 р. залишена без руху. Ухвалою суду від 17.10.2018 р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків повернуто у звязку з неусуненням недоліків. Ухвалою суду від 17.10.2018 р. справу призначено до судового розгляду по суті. Заявлений позов позивач обґрунтовував тим, що 11.09.2015 р. о 18 год. 05 хв. по вул. Грушевського в с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «Івеко» н.з. АО1325АХ під його керуванням та транспортного засобу «Неоплан» під керуванням відповідача. Вказана ДТП сталася з вини відповідача, який у порушення вимог п.12.1 ПДР України не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Івеко». Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2015 р. відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортний засіб, належним володільцем якого він є, зазнав механічних пошкоджень, згідно звіту № 76/09 від 18.09.2015 р. про визначення матеріального збитку вартість спричиненого йому матеріального збитку складає 54577 грн. Позивач оплатив 900 грн. за експертизу транспортного засобу, що підтверджується оригіналом квитанції. Просив стягнути спричинену внаслідок ДТП матеріальну шкоду з відповідача [PERSON] Позивач та його представник у судове засідання не зявились, у поданій суду заяві представник позивача просив справу розглянути в його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданому відзиві позов не визнав, мотивуючи, що згідно ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У даному випадку власником пошкодженого транспортного засобу марки «Івеко» н.з. АО1325АХ є [PERSON], позивачем, який не є власником транспортного засобу, долучено копію довіреності, згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON] безплатно бути його представником у всіх державних та інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності, в тому числі у відповідних органах Державтоінспекції України, органах нотаріату, комісійних магазинах, при вирішенні питань, повязаних з відчуженням (продажем, обміном) належного йому автомобіля «Івеко» н.з. АО1325АХ. Дана довіреність на право керування та розпорядження транспортним засобом не надає права позивачу звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої власнику, права якого порушені. Натомість [PERSON] як власник транспортного засобу не уповноважував позивача на представлення його інтересів у звязку з пошкодженням транспортного засобу. Крім того, транспортні засоби, які були причетні до ДТП, застраховані, а позивач приховав дану інформацію та не залучив в якості відповідача належну страхову компанію чи МТСБУ як орган, що здійснює страхові відшкодування на підставі зелених карт іноземних страхових компаній. Просив у позові відмовити. Представник відповідача - адвокат [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності та відсутності відповідача, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Представник відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України у судове засідання не зявився, у поданому запереченні позов не визнав, мотивуючи, що не виконано вимоги ст. 33.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не подано МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Також позивачем порушено ряд вимог зазначеного Закону, зокрема ст. 33.3, а саме не збережено пошкоджений автомобіль до огляду уповноваженого представника МТСБУ, проте МТСБУ було позбавлено права на огляд даного автомобіля, а доказів збереження даного автомобіля у пошкодженому стані позивач не надав; ст. 33-1.3 - позивач жодним чином не сприяв МТСБУ у розслідуванні причин та обставин ДТП; ст. 35 - не подано позивачем до МТСБУ заяви на виплату страхового відшкодування та належно завіреного переліку документів. Тому вважає, що даний позов заявлений безпідставно. Просив у позові відмовити. Представник відповідача - МТСБУ у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, стосовно позовних вимог, які фактично не заявлені до МТСБУ, заперечує, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 11.09.2015 р. о 18 год. 05 хв. по вул. Грушевського в с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «Івеко» н.з. АО1325АХ під керуванням позивача [PERSON] та транспортного засобу «Неоплан» н.з. RPR 00808 під керуванням відповідача [PERSON] з вини останнього, який у порушення вимог п.12.1 ПДР України не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Івеко» н.з. АО1325АХ. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2015 р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.7). Транспортний засіб марки «Івеко» н.з. АО1325АХ, який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА 661253 (а.с.60) на праві власності [PERSON], на момент скоєння ДТП перебував у користуванні позивача на підставі довіреності від 15.02.2011 р. (а.с.61), тому позивач є належним володільцем автомобіля. Як вбачається зі схеми наслідків ДТП (а.с.77), транспортний засіб марки "Neoplan" н.з. RPR00808 був застрахований - страховий поліс "Зелена картка" ([PERSON] RL/01/5708972, чинний з 11.05.2015 р. до 09.05.2016 р.). Також позивач [PERSON] як страхувальник уклав з СК «Аско-Медсервіс» поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3610733 від 28.05.2015 р. на забезпечений транспортний засіб марки «Івеко» н.з. АО1325АХ, чинний з 28.05.2015 р. до 27.05.2016 р. (а.с.79). Згідно звіту № 76/09 від 18.09.2015 р. про визначення матеріального збитку вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження вказаного автомобіля у результаті ДТП, яка мала місце 11.09.2015 р., складає 54577 грн. (а.с. 35-40). За змістом пп. 1.3, 1.6. ст.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Крім того, як зазначено у п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч\~і не\~є власниками,\~але володіють\~майном на\~праві господарського\~відання,\~оперативного управління\~або на\~іншій підставі,\~передбаченій законом\~чи договором\~(речове\~право),\~такі особи\~також мають\~право вимагати\~відшкодування шкоди,\~завданої цьому\~майну. Таким чином, посилання сторони відповідача на те, що позивач не є власником пошкодженого транспортного засобу, тому не має права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, є необґрунтованим, оскільки встановлено, що позивач є законним володільцем та страхувальником транспортного засобу. Відповідно до п.1.11 ст.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховий сертифікат "Зелена картка" - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті. Згідно ст.13 Закону України «Про страхування» моторне (транспортне) страхове бюро забезпечує членство України в міжнародній системі автострахування "Зелена Картка" та виконання загальновизнаних зобов'язань перед аналогічними уповноваженими організаціями інших країн - членів цієї системи. Моторне (транспортне) страхове бюро є організацією - гарантом по відшкодуванню шкоди: на території країн - членів міжнародної системи автострахування "Зелена Картка", спричиненої власниками (користувачами) зареєстрованих в Україні транспортних засобів, якщо такі власники (користувачі) надали відповідним іноземним органам страховий сертифікат "Зелена Картка", виданий від імені страховиків - членів Моторного (транспортного) страхового бюро; на території України, спричиненої водіями-нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автострахування "Зелена Картка"; за інших обставин, на умовах, визначених чинним законодавством про цивільну відповідальність власників транспортних засобів. Відповідно до вимог п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України\~"Про\~обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів"\~уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, у разі невиконання страхувальником обовязку, передбаченого ст.33 Закону, він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому ст.1194 ЦК України. Згідно з розясненнями, що містяться у п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки відповідно до ст.3 Закону № 1961-IV обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст.1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обовязку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обовязку письмового надання страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у\~постанові від\~20.01.2016\~р.\~у справі\~№ 6-2808цс15,\~яка має\~враховуватись іншими\~судами загальної\~юрисдикції, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав свого обовязку передбаченого ст.33 Закону, щодо надання страховику письмового повідомлення про ДТП встановленого зразка, він зобов'язаний відшкодувати завдану позивачу та належно оцінену шкоду відповідно до загальних правил відшкодування шкоди. Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача 54577 грн. матеріального збитку, 900 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження згідно оригіналу квитанції (а.с.33) та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (а.с.1). На підставі наведеного, відповідно до ст. 1166, 1187, п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.13 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved