Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Адвоката Киритів В.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті в порядку ст.317 ЦПК України. У своїй заяві вказує, що В грудні 2019 року [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] вирішили відвідати сина [PERSON] і спочатку потягом, а потім іншим транспортом вони поїхали в м. Харцизськ Донецької області. Перебуваючи в гостях у сина [PERSON] раптово помер [INFO] в віці 64 роки. Центральною міською лікарнею м. Харцизська дружині померлого було видано Медичне свідоцтво про смерть № 1, де причиною смерті вказано внутрішньо-мозковий крововилив в ліву півкулю мозку. На підставі даного медичного свідоцтва відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 27 грудня 2019 року було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , яке у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року є недійсним і не створює правових підстав. У заявниці [PERSON] не було можливості та коштів доправити тіло померлого чоловіка для поховання в м. Виноградів Закарпатської області, а відтак було вирішено поховати його в м. Харцизськ Донецької області, де проживає їхній син [PERSON] . Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 № 1207-VІІ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІІ "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". Встановлення факту смерті чоловіка необхідно їй для звернення в органи РАГСУ та пенсійного фонду, у зв`язку з чим звернулася до суду з даною заявою. Сторони в судове засідання не з"явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення вимог заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з своїм сином - інвалідом другої групи з дитинства [PERSON] , а до 2020 року з нею також проживав і її чоловік - [PERSON] , що підтверджується довідками Виноградівської міської ради № 3089 від 04 грудня 2019 року та № 5833 від 03 листопада 2016 року. Також у вказаних довідках вказано і сина [PERSON] , який також зареєстрований за вказаною адресою, однак фактично проживає на непідконтрольній території України - в м. Харцизськ Донецької області. Перебуваючи в гостях у сина [PERSON] раптово помер [INFO] в віці 64 роки. Центральною міською лікарнею м. Харцизська дружині померлого було видано Медичне свідоцтво про смерть № 1, де причиною смерті вказано внутрішньо-мозковий крововилив в ліву півкулю мозку. На підставі даного медичного свідоцтва відділом ЗАГС Харцизького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 27 грудня 2019 року було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , яке у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року є недійсним і не створює правових підстав. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 № 1207-VІІ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІІ "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". Судом встановлено, що заявниця звернувлася до Виноградівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть чоловіка [PERSON] , однак листом від 21.01.2020 року № 82/15.3-26 їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з пред`явленням документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначені обставини підтверджуються адвокатським запитом, відмовою у проведенні державної реєстрації смерті та обставинами заяви, які сторонами не оспорюються. Місто Харцизськ Донецької області є тимчасово окупованою територією і за таких обставин свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане заявнику 27 грудня 2019 року є недійсним та не створює правових наслідків. В зв`язку з вище викладеним необхідним є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - факту смерті [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] , що необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті чоловіка. Перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 27 березня 1976 року, шлюб укладено 27 березня 1976 року, актовий запис № 42, місце реєстрації - м. Виноградів райвідділ ЗАГС у Закарпатській області. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно адвокатського запиту № 2 від 17 січня 2020 року в інтересах заявника [PERSON] Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було надано письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті № 82/15.3-26 від 21 січня 2020 року, в якій, окрім іншого зазначено, що аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 27 грудня 2019 року відділом ЗАГС Харцизського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки не відповідає документу, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що підтверджує факт смерті. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів відмовлено. Таким чином, судом встановлено, що заявниця отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану немає можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для здійснення реєстрації факту смерті та отримання допомоги на поховання. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті в порядку ст.317 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved