Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи тим, що 04 вересня 2014 року помер її дідусь [PERSON], [INFO], який постійно проживав та був зареєстрований в [INFO]. Померлий залишив на ім'я позивача заповіт, посвідчений виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області 20.12.2011 року за реєстровим номером 201, відповідно до якого вона є спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі всього, що належить спадкодавцеві на день смерті. Після смерті дідуся позивача [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок вартістю 48916 грн. з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сугаки Могилів-Подільського району Вінницької області по вул. Кифоруків, 11; а також земельна ділянка №507 загальною площею 1.72 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, кадастровий номер 0522687000:02:000:0204, вартістю 26884,95 грн. Однак, за час свого життя померлий [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначений будинок з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку відповідно до вимог, встановлених ст.182 Цивільного кодексу України. На підставі заповіту позивач звернулась до Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але із-за відсутності документів про державну реєстрацію права власності на будинок з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку, що є спадковими та належали [PERSON], їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті дідуся. Однак, враховуючи те, що право власності на зазначений будинок з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, вона не має можливості зареєструвати вказане спадкове майно на своє ім'я. А тому вимушена була звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сугаки Могилів-Подільського району Вінницької області по вул. Кифоруків, 11 та на земельну ділянку №507 загальною площею 1.72 гектарів, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, кадастровий номер 0522687000:02:000:0204, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник позивача вказані позовні вимоги уточнив, про що подав письмову заяву про їх зміну, де просив суд визнати за [PERSON], право здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на житловий будинок та земельну ділянку, а саме: здійснити державну реєстрацію житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сугаки Могилів-Подільського району Вінницької області по вул. Кифоруків, 11 та земельної ділянки №507 загальною площею 1.72 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, кадастровий номер 0522687000:02:000:0204, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. А також повернути надміру сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 514,40 грн. Змінені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи відносно померлого [PERSON], суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: 04 вересня 2014 року помер дідусь позивача - [PERSON], [INFO], який постійно проживав та був зареєстрований в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Після смерті дідуся позивача, відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок вартістю 48916 грн. з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сугаки Могилів-Подільського району Вінницької області по вул. Кифоруків, 11, який належав як спадкодавцю його померлій дружині [PERSON], на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого [PERSON] сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області 09.09.1988 року та зареєстрованого Могилів-Подільським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 09.09.1988 року за номером 429. Зазначений житловий будинок [PERSON] отримав у спадщину після померлої дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.2011 року (а.с.10). Також в порядку спадкування до померлого [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку №507 загальною площею 1.72 гектарів, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, кадастровий номер 0522687000:02:000:0204, вартістю 26884,95 грн., яка належала його померлій дружині [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] сільської радою від 13 липня 2001 року та витягом з Поземельної книги про земельну ділянку, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку (а.с.11,12,14). Згідно листа Управління Держземагенства у Могилів-Подільському районі вінницької області від 24.03.2015 №29-28-0.3-875/2-15 станом на 01.01.2013 року право власності на успадковану земельну ділянку на громадянина [PERSON] не зареєстровано. Державний акт не друкувався та не видавався (а.с.13) Як зазначено в позовній заяві, позивач [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті дідуся, що підтверджується копією заповіту наявною в матеріалах спадкової справи та довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 07.04.2015 року №379 (а.с.7). Позивач звернулася до суду як «Краснопюр», оскільки 24.09.2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище «Шуй» на «Краснопюр», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.04.2015 року №02-31/455, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю за померлим [PERSON] державної реєстрації права власності на спадкове майно (а.с.8). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст. 25 Земельного Кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст.152 ЗК України. Відповідно до п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року N 139-V), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року N 509-VI). Однак з 01.01.2013 року поняття державного акту, як документу, що посвідчує право власності відсутнє у Земельному кодексі України, і державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на земельну ділянку реєструється у державному реєстрі прав із видачею свідоцтва про право власності. Частиною 1 ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене та те, що померлий [PERSON] за життя отримав в порядку спадкування право на житловий будинок та земельну ділянку, проте їх не перереєстрував та свідоцтв про право власності не отримав, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право здійснити дії, які необхідні, для набуття права власності на житловий будинок та земельну ділянку. На підставі ст. 25, 81, 125, 152, 182 Земельного Кодексу України ст. 1218, 1225 ЦК України, та

Outcome: approved