Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

23 вересня 2015 року [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], звернулась в суд з позовом до Нововолинського вищого професійного училища про зобов'язання провести нарахування стипендії та індексації, та стягнення стипендії та індексації. Вимоги обґрунтовує тим, що її син [PERSON] навчається на третьому курсі Нововолинського вищого професійного училища за спеціальністю штукатур, лицювальник-плиточник, отримує щомісячно державну стипендію в розмірі 275,00 грн., розмір якої не відповідає розміру, встановленому ст.5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці. Зазначає, що батько її сина [PERSON] - [PERSON] на момент вступу сина на навчання до ВПУ мав стаж роботи під землею 18 років, тому вважає, що її син [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Тому позивач просить суд зобовязати відповідача нарахувати [PERSON] стипендію в сумі 14875,00 гривень за період з 01 вересня 2013 року до 31 грудня 2014 року включно та індексацію в сумі 804,86 грн. за період з травня 2014 року до грудня 2014 року та стягнути з позивача в користь [PERSON] стипендію в сумі 14875,0 грн. за період з 01 вересня 2013 року до 31 грудня 2014 року включно та індексацію в сумі 804,86 грн за період з травня 2014 року до грудня 2014 року, всього: 15679,82 грн., та стягнути понесені судові витрати в розмірі 487,20 грн. Ухвалою суду від 25 вересня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] державного казначейства ув м.Нововолинську Волинської області. Ухвалою суду від 11 грудня 2015 року з ініціативи суду виправлено описку в постановленому у даній справі відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України короткому рішенні Нововолинського міського суду Волинської області від 09 грудня 2015 року, а саме у другому та третьому абзаці резолютивної частини щодо особи в користь якої підлягає до нарахування та стягнення стипендія, а саме в користь [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав наведених у ньому, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи на стороні позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради [PERSON] вважає позов підставним, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, з підстав зазначених у запереченні, вказав, що в ВПУ за період навчальних років виплата стипендій здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №882 від 12 липня 2004 році, а також згідно затверджених Міністерством освіти і науки кошторисів і планів використання бюджетних коштів в межах виділених бюджетних асигнувань. Нараховувати та виплачувати [PERSON] стипендію у розмірі, визначеному ст.5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, відповідач не має можливості, оскільки ці кошти мають бути закладені в бюджетні витрати. Вказав, що вказаний у позові розрахунок ненарахованої та невиплаченої [PERSON] стипендії правильний, довідка про стаж роботи під землею батька [PERSON] - [PERSON] до ВПУ подана проте пізно. Проте вважає, що обовязок по виплаті стипендії у розмірі визначеному позивачем необхідно покласти на Міністерство освіти і науки України, яке є розпорядником коштів і яке надало відповідь, що кошти на такі видатки відсутні. Тому просить в позові відмовити повністю. В судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] державного казначейства в м.Нововолинську Волинської області [PERSON] зазначив, що немає підстав для задоволення позову, оскільки ЗУ Про Державний бюджет на 2013 рік, ЗУ Про Державний бюджет на 2014 рік, а також ЗУ Про Державний бюджет на 2015 рік, не передбачено виплат на забезпечення вимог ст.5 ЗУ Про підвищення престижності шахтарської праці. Вважає, що відповідач діє правомірно, здійснюючи виплати стипендії [PERSON] в розмірі визначеному в Порядку призначення і виплати стипендій. Вказав, що казначейство здійснює лише обслуговування ВПУ і якщо надходять на рахунки кошти на виплату стипендій, вони їх перераховують, якщо не надходять - не платять. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить, до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що з 01 вересня 2013 року [PERSON] навчається у Нововолинському вищому професійному училищі за професією "Штукатур, лицювальник-плиточник". Як вбачається із відомості виплат із стипендійного фонду для учня Нововолинського ВПУ [PERSON] отримує щомісячно стипендію в розмірі 275,00 грн.(а.с.22-29). Із свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батько - [PERSON] (а.с.5). Із довідки ДП Волиньвугілля від 14.01.2015 року № 24/11.1/11.2-13, копії трудової книжки вбачається, що [PERSON] працював у ШПУ "Нововолиньске" ДП "Волиньвугілля" гірником підземним. Стаж його роботи з повним робочим днем на підземних роботах станом на 30.09.2014 року складає 19 років (а.с.21, 9-20). Відповідно до ст.5 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Суд, звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на Нововолинське вище професійне училище зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, заява №63134/00 ). Положення Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом Про підвищення престижності шахтарської праці, який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. В судовому засіданні представник відповідача також зазначав, що [PERSON] при здачі документів необхідних для вступу у навчальний заклад був сповіщений членами приймальної комісії щодо обовязковості надання усіх документів, які можуть засвідчити наявність будь-яких пільг в останнього. Однак, позивач не надав відповідачу відповідної довідки, що засвідчує стаж роботи його батька з повним робочим днем під землею із терміном, що перевищує 15 років, а надав цю довідку лише в січні місяці 2015 року, а тому стипендія має нараховуватися з цього часу. Однак, суд не бере до уваги вказані доводи представника відповідача, оскільки ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не ставить виплату стипендії студенту в залежність від того моменту, коли студентом подана довідка, що засвідчує стаж роботи його батька з повним робочим днем під землею, а передбачає, що виплата стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб виплачується за умови наявності необхідного підземного стажу на момент виплати стипендії, що і було встановлено в судовому засіданні, тобто станом на 01 вересня 2013 року - день вступу [PERSON] на навчання до Нововолинського вищого професійного училища його батько [PERSON] мав не менше 15 років стажу підземної роботи (а.с. 9-21). Із розрахунку, наданого позивачем вбачається, що учень 3 курсу Нововолинського ВПУ [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2013 року, довідка про наявність у його батька - [PERSON] підземного стажу роботи більше 15 років видана 14 січня 2015 року, за період з 01 вересня 2013 року до 30 листопада 2013 року [PERSON] необхідно було виплатити стипендію у розмірі 3441,00 грн., за період з 01.02.2013 року до 31.12.2014 року - 15834,00 грн., всього 19275,00 грн., що відповідає сумарному розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2013 року - 1147 грн., з 01 грудня 2013 року - 1218 грн., з 01 січня 2014 року - 1218 грн. (а.с.30). Згідно відомостей виплат із стипендійного фонду для учня Нововолинського ВПУ [PERSON] за вищевказаний період отримав стипендію всього в розмірі 4400 грн. (а.с.29). Таким чином загальна сума не нарахованої та невиплаченої [PERSON] стипендії становить 14875,00 грн., із розрахунку: 19275,00 грн. - 4400 грн., тому суд приходить до висновку, що відповідача необхідно зобов'язати нарахувати в користь [PERSON] та стягнути в його користь стипендію за період з 01 вересня 2013 року до 31 грудня 2014 року в розмірі 14875,00 грн. Відповідно до ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, а саме пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), тощо. Заборгованість за невиплаченою стипендією підлягає індексації, сума якої згідно розрахунку позивача становить 804,86 грн. (а.с.30), проте при здійсненні розрахунку позивачем допущено арефметичну помилку, тому в користь [PERSON] підлягає до стягнення індексація в сумі 804,82 грн. за період з травня 2014 року до грудня 2014 року, і позивач в судовому засіданні не заперечила щодо зменшення розміру індексації. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: partial