Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 01.11.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" ( надалі ПрАТ СК "ВУСО") та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №6324140-02-10-01, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Mazda 6 державний реєстраційний номер [NUMBER] . 30.04.2019 о 22:30 год. на а/д Тульчин-Ладижин, біля с.Копіївка, Вінницької області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Mazda 6 державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної ДТП застрахованому транспортному засобу Mazda 6 державний реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень та страхувальник зазнав матеріального збитку. Відповідно до постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2019 по справі №148/905/19 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 КУпАП. Згідно Рахунку-фактури №1145413_РФ_094781 від 08.05.2019 та Рахунку-фактури №1163378_РФ_106355 від 18.09.2019 загальна вартість відновлюваного ремонту транспортному засобу Mazda 6 державний реєстраційний номер [NUMBER] склала: 325526,04 грн. Також страхувальником були понесені додаткові витрати на оплату послуг з евакуації автомобіля в розмірі 9500 грн, про що свідчить акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №7 від 01.05.2019. На підставі страхового акту №06823-02 від 20.06.2019 та доповнення №1 до страхового акту №06823-02 від 01.10.2019 ПрАТ СК "ВУСО" виплатило власнику пошкодженого автомобіля страхове відшкодування у загальному розмірі 327526,04 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу "ВАЗ 21063", державний реєстраційний номер "Е2391КИ", була застрахована за полісом AM № 5045161 в ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп", тому ПрАТ СК "ВУСО" звернулося до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" відшкодувало ПрАТ СК "ВУСО" частину завданих відповідачем збитків в розмірі 98000 грн в межах ліміту відповідальності страховика за полісом. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом AM № 5045161 склала 229526,04 грн. 10.03.2020 між ПрАТ СК "ВУСО" та фізичною особою- підприємцем [PERSON] укладено договір №10/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору, в тому числі, право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування №6324140-02-10-01 від 11.11.2018. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак жодних дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку відповідач не вчинив. В зв`язку з даними обставинами позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку зворотньої вимоги (регресу) в розмірі 229526,04 грн, витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 2295,26 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 15300 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він не є винним у скоєнні ДТП, в стані алкогольного сп`яніння він не перебував та вважає, що всі розрахунки , які містяться в матеріалах справи є завищеними. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2018 між ПрАТ СК "ВУСО" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №6324140-02-10-01, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Mazda 6, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до копії даного договору (а.с.8-10) строк його дії до 17.11.2019, страхова сума складає 7000000 грн. 30.04.2019 о 22:30 год. на а/д Тульчин-Ладижин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21063, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Mazda 6, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, зокрема в автомобілі Mazda було пошкоджено передню праву частину, про що свідчить відповідь НПУ (а.с.11-12). Відповідно до копії постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2019 у справі №148/905/19, яка набрала законної сили 25.06.2019 (а.с.13), [PERSON] визнано винним у даній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП України, обрано стосовно нього покарання у вигляді сплати штрафу в сумі 10200 грн та позбавлено права керувати всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Судом встановлено, що 30.04.2019 о 22:30 год. на автодорозі Тульчин-Ладижин біля с. Копіївка водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER] , під час зустрічного роз`їзду, не врахував дорожньої обстановки, безпечної швидкості, погодніх умов, здійснив зіткнення з автомобілем Мазда-6, державний номерний знак [NUMBER] . Крім того, 30.04.2019 о 23:30 год. по вул. М.Леонтовича у м. Тульчин, водій [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння прододився у встановленому законом порядку у Тульчинській ЦРЛ. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, в силу ч.6 ст.82 ЦПК України вина [PERSON] у вчиненні ДТП є доведеною. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] (а.с.17) власником автомобіля Mazda, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . На момент скоєння ДТП відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу ВАЗ 21063, реєстраційний номер [NUMBER] , була забезпечена в ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ5045161, про що свідчить відповідь НПУ (а.с.11-12) та інформація щодо поліса №АМ5045161 з бази МТСБУ (а.с.30). Згідно копії акту (потоколу) огляду ТЗ від 06.05.2019 (а.с.19) вбачається, що оцінювачем (спеціалістом ПрАТ СК "ВУСО") було проведено огляд транспортного засобу Mazda 6, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , та виявлено ряд деталей, які потребують ремонтної операції. З даним актом був ознайомлений власник (довірена особа) [PERSON] . Згідно копії рахунку-фактури №1145413_РФ_094781 від 08.05.2019 (а.с.21-22) та копії рахунку-фактури №1163378_РФ_106355 від 18.09.2019, виданих постачальником ДП "Авто Интернешнл" (а.с.28), загальна вартість відновлюваного ремонту транспортному засобу Mazda 6, реєстраційний номер [NUMBER] склала: 334630,50 грн. Згідно копії акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) №7 від 01.05.2019.(а.с.23)послуги з евакуації автомобіля становлять 9500 грн. Відповідно до розрахунків суми страхового відшкодування (а.с.24, 29) сума страхового відшкодування становить 327526,04 грн. Відповідно до копії страхового акту №06823-02 від 20.06.2019 (а.с.25) та копії доповнення №1 до страхового акту №06823-02 від 01.10.2019 (а.с.29) ПрАТ СК "ВУСО" прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] в розмірі 327526,04 грн. Копіями платіжних доручень №16287 від 20.06.2019 (а.с.26), №16445 від 21.06.2019 (а.с.27), №16630 від 24.06.2019 (а.с.27) та №26186 від 01.10.2019 (а.с.30) підтверджується, що ПрАТ "СК "ВУСО" виплатило на рахунок ДП "Авто Интернешнл" страхове відшкодування в розмірі 327526,04 грн на підставі страхового акту №06823-02 від 20.06.2019 по договору добровільного страхування наземного транспорту №6324140-02-10-01 від 01.11.2018 за заявою [PERSON] від 02.05.2019. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу ВАЗ 21063, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована за полісом №АМ5045161 в ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", тому вони за цим полісом відшкодували ПрАТ "СК "ВУСО" частину завданих відповідачем збитків в розмірі 98000 грн, про що свідчить копія довідки, виданої 19.04.2021 Вих.№1060 ПрАТ "СК "ВУСО" (а.с.88). Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом AM № 5045161 склала 229526,04 грн. 10.03.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою- підприємцем [PERSON] укладено договір №10/03/2020 про відступлення права вимоги, за умовами п.п 2.1 п.2 якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором, про що свідчить копія даного договору (а.с.31-33). З копії Додатку №1 до Договору №10/03/2020 про відступлення права вимоги від 10.03.2020 (а.с.8) слідує, що борг [PERSON] перед [PERSON] становить 229526,04 грн. Представник позивача стверджує, що з метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак жодних дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку відповідач не вчинив. В свою чергу, доказів направлення претензії відповідачу останній суду не надав. Прововідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування". Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Стаття 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з приписами ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги представник позивача, окрім ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування", також посилається на норми ст.1191 ЦПК України, а саме відшкодування шкоди в порядку регресу. Однак, суд не погоджується з даними обґрунтуваннями з огляду на наступне. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права зокрема ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Таким чином, у зв`язку з виплатою ПрАТ СК "ВУСО" страхового відшкодування своєму страхувальнику до ПрАТ СК "ВУСО" у відповідності до ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Тобто, у відповідача виникло зобов`язання перед ПрАТ СК "ВУСО" відшкодувати останньому суму фактично сплаченого страхового відшкодування. Судом враховано, що відповідальність відповідача була застраована в ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ5045161. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на те, що страхової виплати (страхового відшкодування) ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" було недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, то ПрАТ "СК "Вусо" отримало право звернутися безпосередньо до відповідача як заподіювача шкоди з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В свою чергу, відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Беручи до уваги, що ПрАТ СК "ВУСО" виконало свої зобов`язання за договором страхування та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 327526,04 грн, не отримало повного фактичного відшкодування цієї суми від ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та у подальшому відступило право вимоги на суму 229526,04 грн фізичній особі-підприємцю [PERSON] на підставі укладеного договору, тому до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 229526,04 грн саме в порядку суброгації, а не регресу, як вказує представник позивача. Судом враховано, що невірно визначивши у прохальній частині позову спосіб захисту права позивача шляхом вимоги стягнути з відповідача завдані збитки в порядку зворотньої вимоги регресу, представник позивача все ж таки у змісті позову посилався на положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», а тому вказане може бути підставою для часткового задоволення позовних вимог. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення, тобто позивач має право на страхове відшкодування в розмірі 229526,04 грн. саме в порядку суброгації, а не регресу, як зазначено у позові. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2295 грн ( а.с.1), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15300 грн, оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема: копією договору про надання правової допомоги №30/091/19 від 30.01.2019 (а.с.37), копією додаткової угоди №83 до Договору про надання правової допомоги №30/091/19 від 30.01.2019 від 15.07.2020 (а.с.38), копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ №6314 від 24.01.2019 (а.с.5), копією акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги №30/091/19 від 30.01.2019 від 16.07.2020 (а.с.39), копією платіжного доручення №Р24А788720936А09154 від 16.07.2020 (а.с.40), копією платіжного доручення №Р24А788723032А63834 від 16.07.2020 (а.с.41), копією платіжного доручення №Р24А788723345А23997 від 16.07.2020 (а.с.42). На підставі наведенного,

Outcome: partial