Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулая в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Ганьківського старостинського округу Заболотівської ОТГ про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що в господарстві, яке знаходиться в [ADDRESS] та відносилось до суспільної групи - «колгоспний двір» станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: [PERSON] - її батько, голова двору; [PERSON] - мати; [PERSON] - брат; [PERSON] - брат та вона - позивачка. Після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на частку його майна, спадкоємцем якої за заповітом стала вона. На даний час частки у майні даного будинковолодіння становлять: [PERSON] - 2/5 частки; [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка; [PERSON] - 1/5 частка. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчиненнінотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Відповідачі по справі: її мати [PERSON] та її рідні брати [PERSON] , [PERSON] , які вибули із господарства, бажають свої частки, які їм належали у даному господарстві, передати на її користь, про що мати та брат [PERSON] написали заяви до суду, а брат [PERSON] оформив свою відмову від частки на її користь у нотаріуса. А тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представник Ганьківського старостинського округу Заболотівської ОТГ подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, проти позову не заперечили. Окрім того, відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви, в яких відмовляються від своїх часток у майні колгоспного двору на користь позивачки [PERSON] .. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно довідки Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ від 10.06.2020р. господарство за адресою: [ADDRESS] відносилось до суспільної групи «колгоспна». Станом на 15.04.1991р. в даному господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON] , який помер [INFO] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] .. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (про зміну прізвища позивачки із « [PERSON] » на « [PERSON] ») вбачається, що батьками позивачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] .. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] .. Технічний паспорт на спірний житловий будинок виданий на позивачку [PERSON] .. Відповідно до заповіту, посвідченого 30.01.2014р. секретарем Ганьківської сільської ради, спадкоємцем всього належного на праві власності [PERSON] майна є позивачка [PERSON] .. Відповідно до довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 15.05.2020р. після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 101/2014 на підставі заяви про прийняття спадщини на заповітом [PERSON] .. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 15.05.2020р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.05.2014р. вбачається, що в Першій Снятинській районній державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] .. Із виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 02.03.2020р. та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2020р. вбачається, що право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно довідки Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ від 04.06.2020р. [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] на підставі рішення Ганьківської сільської ради від 09.03.2017р. № 99-9/2017. Із довідки Ганьківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ від 10.06.2020р. за адресою в [ADDRESS] на даний час зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] він просить його частку у колгоспному дворі по цивільній справі за позовом [PERSON] до нього про визнання права власності зарахувати за нею, так як він відмовляється від своєї частки на користь [PERSON] .. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність". Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (далі Постанова) роз`яснив, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що спірне господарство, яке розташоване в [ADDRESS] , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: [PERSON] , який помер [INFO] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] .. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом належної йому частини майна стала донька [PERSON] , яка у встановлений законом термін звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого заведено спадкову справу. А тому їй належить 2/5 частини в спірному будинковолодінні. Відповідачі, які були членами колгоспного двору станом на 15.04.1991р., відповідно до Закону України "Про власність", є власниками бувшого колгоспного двору- спірного житлового будинку, а тому можуть розпоряджатись належними їм частками у майні колгоспного двору, шляхом укладання цивільно-правових угод. А тому, суд не може взяти до уваги заяви відповідачів [PERSON] , [PERSON] до суду про відмову від частки в майні колгоспного двору на користь позивача, та нотаріально посвідчену заяву відповідача [PERSON] , яка не є належно укладеною цивільно-правовою угодою. За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на 2/5 частини житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України,

Outcome: partial