Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 36729,70грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір та витрати пов`язані з оплатою автотоварознавчого дослідження у сумі 1500,00 грн В обґрунтування позову позивач зазначає, що 09.06.2018 року о 13 год 40 хв в м. Житомирі по вул. Космонавтів, 34, [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ» державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ державний номер [NUMBER] , який рухався попереду під керуванням [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 21.08.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обрано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн. Також вказав, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТОВ «Страхове Товариство Домінанта» на підставі полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АМ/3999404. Позивач 06.07.2018 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України ( МТСБУ) із заявою щодо невиконання ТОВ «Страхове Товариство Домінанта» своїх зобов`язань за обов`язковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Проте, отримав відповідь, що МТСБУ не може застосувати до страховика заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено. Водночас, МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації ТОВ «Страхове Товариство Домінанта» чи визнання даної страхової компанії банкрутом. Оскільки відшкодування від страхової компанії позивачем не було отримано, виходячи з висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 08.06.2018 року позивач просить стягнути з відповідача, як винуватця ДТП матеріальний збиток в сумі 36729,70 грн. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Галасюка Р.А. від 13.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 07.05.2019 справу призначено до розгляду по суті. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Адамовичу О.Й. для розгляду, у зв`язку зі звільненням 01.08.2019 року судді Галасюка Р.А. у відставку. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.10.2019 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. 29.10.2019 протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з викладених в позові підстав. Вказала, що саме відповідач повинен відшкодувати завданий збиток як винуватець ДТП, при цьому позивачу належить право визначати особу, яка має відшкодувати завданий збиток (страховик або страхувальник - винуватець ДТП), при цьому право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Відповідач у відзиві на позов вказав, що позовні вимоги не визнає, оскільки ТДВ "Страхове Товариство "Домінанта" не відмовлялося від виплат страхового відшкодування позивачу, поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів отримано на законних підставах та є діючим. Також відповідач не погодився з сумою завданого збитку, оскільки висновок автотоварознавчого дослідження за №57 від 18 червня 2018 виконано без додержання вимог ст. 102 ЦПК України (а.с.27-29). Крім того, представником відповідача подані письмові пояснення, в яких останній зазначив, що позивачем не надано жодного доказу про те, що ТДВ «Страхове Товариство «Домінанта», ліквідоване та припинило свою діяльність. Крім того, вiдповiдно до iнформацiї МТСБУ, яка була викладена на офiцiйному сайтi «mtsbu.ua» вiд 21.05.2019 року вказано, що «МТСБУ в перiод часу з 15.06.2019 року по 30.09.2019 року буде здійснювати відшкодування за зобов`язанням ТДВ «СТ «ДОМIНАНТНА», за документами якi будуть наданi. Тобто, позивач мав змогу звернутися до МТСБУ для отримання відшкодування, що знову ж пiдтверджує безпiдставнiсть позову до [PERSON] . Також вказав, що посилання позивача про стягнення майнової шкоди з [PERSON] не намагаючись отримати відшкодування в межах ліміту страхових виплат з страхової компанії суперечить діючому законодавству, а відтак звернення до суду з позовними вимогами саме до вiдповiдача суперечить позицiї викладеної Великою Палатою Верховного Суду в справi №755/18006/15-ц. Крім того вказав, що висновок автотоварознавчого дослідження №57 вiд 18.06.2018 року не є доказом, оскільки згідно ст. 76 ч. 2 п. 2 ЦПК України доказами є висновки експертiв, до того ж згідно ст. 102 ч. 7 ЦПК України «Вимоги до висновку експерта», у висновку експерта має бути зазначено, що експерт попереджений (обiзнаний) про вiдповiдальнiсть за завiдомо неправдивий висновок (а.с. 69-70). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позовна заява подана до неналежного відповідача. Представник третьої особи - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство Домінанта» пояснення не надав, до суду не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи третя особа повідомлялася неодноразово. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується доводи сторін, об`єктивно оцінивши наявні докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] (відповідач у справі) 09 червня 2018 р. о 13 год 10 хв в м.Житомирі, по вул. Космонавтів, 34, керуючи автомобілем «ВАЗ» державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (позивачем у справі), який рухався попереду. В результаті ДТП автомобілі зазнали механічного пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2018 року відповідача було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обрано йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) грн. (а.с.8). Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якою передбачено одної з підстав виникнення зобов`язання: заподіяння шкоди (деліктне/позадоговірне зобов`язання). Згідно ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.3 - збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: п.1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №57 від 18.06.2018 року, яке було проведено на підставі заяви [PERSON] , розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 11183 реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого при ДТП складає 36729,70 грн. (а.с.13-16). Таким чином, відповідач, як особа, яка своїми протиправними діями завдала шкоди позивачу, зобов`язаний відшкодувати завдану ним шкоду у повному розмірі. Разом з тим, згідно страхового полісу № АМ/3999404 від 05.05.2018 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство Домінанта». Згідно з зазначеним полісом ліміт відповідальності за шкоду завдану майну складає 100 000 грн., а строк дії полісу визначено до 05.05.2019р. (а.с.9). Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004р. (далі - Закон № 1961-IV). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже правила регулювання деліктних зобов`язань передбачають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, то саме страховик - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство Домінанта» зобов`язаний відшкодувати завдані збитки позивачу шляхом виплати страхового відшкодування. Так, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. При цьому статтею 1194 ЦК України передбачено, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивачем не надано доказів звернення безпосередньо до страховика відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство Домінанта» з заявою щодо виплати страхового відшкодування. Разом з тим позивач вказує, що у липні 2018 року він звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з заявою щодо невиконання Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство Домінанта» своїх зобов`язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На вказане звернення МТСБУ 18.07.2018 повідомило, що на даний час МТСБУ не може застосувати до ТДВ «СТ «Домінанта» (страховика) заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено. Також МТСБУ повідомило, що на теперішній час не володіє інформацією щодо ліквідації ТДВ «СТ «Домінанта» чи визнання даної страхової компанії банкрутом. Крім того, у листі було вказано, що відповідно до ст. 52 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик, членство якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. МТСБУ виконує зобов`язання страховика за внутрішніми договорами страхування у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. Також МТСБУ повідомило позивачу, що за його заявою поновить розгляд питання щодо здійснення регламентної виплати п.п. "ґ " п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальност) (а.с.12). Представником відповідача було надано роздруківку оголошення з офіційного сайту МТСБУ від 21.05.19 (а.с. 71-72) про здійснення виплат за зобов`язаннями ТДВ "СТ"Домінанта" (електронна адреса оголошення http://www.mtsbu.ua/ua/presscenter/news/151933). В даному повідомлені вказувалося, що МТСБУ розпочинає врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями ТДВ "СТ "ДОМІНАНТА". 2 липня 2018 року компанія втратила право укладати договори ОСЦПВ у зв`язку з втратою статусу асоційованого члена МТСБУ. Прийом документів для отримання відшкодування за зобов`язаннями ТДВ "СТ "ДОМІНАНТА" буде здійснюватися в період з 15.06.2019 по 30.09.2019. Подати документи можна особисто, за адресою - [ADDRESS] , надіслати поштою за адресою - 02002, Київ-2, а/с 272 або надіслати електронною поштою на адресу [INFO] Крім того, вказувалися умови, за яких будуть проведені виплати, а також документи, які необхідно подати. Таким чином вбачається, що на момент виникнення страхового випадку у ТДВ «СТ «Домінанта» існував обов`язок сплатити страхове відшкодування позивачу за завдану шкоду страхувальником (відповідачем) в межах визначеного ліміту відповідальності страховика. У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Як вказувалося вище, позивачем не надано доказів звернення безпосередньо до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, не наведено причин, у зв`язку з якими позивач не міг звернутися до страховика та отримати страхову виплату, не надано доказів відмови страховика у виплаті, не навів доводів та не надав доказів в підтвердження існування підстав для відмови у виплаті на момент звернення з позовом до суду, зокрема з підстав передбачених у статі 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Незважаючи на те, що після зміни складу суду розгляд справи розпочався спочатку зі стадії підготовчого провадження, позивач не скористався своїм правом подати клопотання про залучення до участі у ній співвідповідача або про заміну первісного відповідача належним відповідачем згідно ст. 51 ЦПК України, а суд не вправі вирішувати такі питання з власної ініціативи. Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги недоведеність позивачем відсутності у страховика обов`язку у виплаті страхового відшкодування, зважаючи на те, що заявлена до стягнення сума збитків не перевищує ліміту відповідальності страховика, суд погоджується із доводами відповідача, що [PERSON] , як особа відповідальність якої була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є належним відповідачем у справі. Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача що висновок автотоварознавчого дослідження є неналежним доказом розміру завданої матеріальної шкоди. Так, згідно ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, в якому зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Однак, наданий позивачем висновок автотоварознавчого дослідження таких відомостей не містить, а тому не береться судом до уваги. Клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи представники сторін не подавали, хоча були обізнані про таку можливості. Інших доказів в підтвердження розміру завданих збитків (зокрема акту виконаних ремонтних (відновлювальних) робіт, оплати вартості таких робіт та/або затратних матеріалів) позивачем також не надано. З огляду на вищевикладене, в задоволенні позову слід відмовити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed