Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У лютому 2015 року прокурор Першотравневого району м.Чернівці в інтересах держави в особі комунальної обласної спеціалізованої школи-інтернату II-III ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів "Багатопрофільний ліцей для обдарованих дітей" звернувся до суду із вищевказаним позовом в обґрунтування якого вказував на те, що вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 18.11.2014 року, яким скасовано вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18.09.2014 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та призначено їй покарання у виді 1 року виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15 % від суми заробітку та позбавлено право обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк 1 рік та на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено від відбування основного і додаткового покарання. Відповідно до обставин, встановлених вказаними вироками, [PERSON] своїми діями та бездіяльністю призвела до зайвої виплати працівникам інтернату заробітної плати, в тому числі нарахування єдиного соціального внеску на загальну суму 109058 грн., що заподіяло істотну шкоду обласному бюджету в особі комунальної обласної спеціалізованої школи-інтернату II-III ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів "Багатопрофільний ліцей для обдарованих дітей. Також вказував на те, що в процесі розгляду судом даної справи, відповідачем частково відшкодовано суму збитків, завданих її злочинними діями, у зв'язку з чим прокурором було уточнено розмір позовних вимог та з урахуванням вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідача на користь позивача шкоду завдану кримінальним правопорушенням, а саме - зайво нараховану заробітну плату керівникам та педагогічним працівникам інтернату в тому числі єдиного соціального внеску в розмірі 32 966 грн. 31 коп. та судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити відповідно до вимог сформованих у заяві про уточнення позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та вказала на те, що буде намагатись відшкодувати завдану її діями шкоду. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення прокурор, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов прокурора, ураховуючи уточнення в частині суми стягнення, підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено судом, вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 18 листопада 2014 року скасовано в частині призначеного покарання вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2014 року, яким [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та призначено їй покарання у вигляді 1 року виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 15 % від суми заробітку та позбавлено право обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк 1 рік та на підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено від відбування основного і додаткового покарання (а/с 3-7). Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. При цьому, як убачається зі змісту вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.09.2014 року та вироку Апеляційного суду Чернівецької області від 18.11.2014 року, [PERSON] працювала на посаді головного бухгалтера комунальної обласної спеціалізованої школи-інтернату II-III ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів "Багатопрофільний ліцей для обдарованих дітей", всупереч вимогам закону та посадової інструкції, неналежно виконуючи свої посадові обов'язки через несумлінне ставлення до них, з вересня 2012 року по грудень 2013 року щомісячно здійснювала нарахування 43 керівникам та педагогічним працівникам підвищення до посадових окладів у розмірі 20%, а не 10 % як це передбачено вимогами законодавства. Внаслідок таких дій та бездіяльності [PERSON] було заподіяно істотну шкоду позивачу на загальну суму 109058 грн. Відповідно до довідки комунальної обласної спеціалізованої школи-інтернату II-III ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів "Багатопрофільний ліцей для обдарованих дітей" від 10.02.2015 року та від 18.03.2015 року, відповідачем частково відшкодовано розмір завданої позивачу шкоди, таким чином залишок не відшкодованих грошових коштів на момент розгляду справи становить 32 966,31 грн. Так, згідно п.3 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. За таких обставин, суд оцінивши докази в їх сукупності, а також ураховуючи положення норм матеріального права, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved