Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Житлово-комунального підприємства "Азовжитлокомплекс" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що 01 квітня 2013 року вона була звільнена із ЖКП "Азовжитлокомплекс" на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ. У відповідності зі ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідач вказану норму порушив, та розрахувався з нею лише 31 липня 2013 року, тобто затримка розрахунку при звільненні склала 557 людино - годин. Тобто розрахунок середньоденного заробітку для обчислення середнього заробітку за весь час затримки складається із: 3268,37-5,98+3085,07=6347,46 грн. (з/п за лютий 2013 та березень 2013 р. з урахуванням компенсації невиплаченої з/п)/ 276,4 людино годин (фактично відпрацьовані дні за лютий 2013 та березень 2013) =22,96 грн. за людин - годину. Середній заробіток за 557 людино - годин прострочки = 22,96*557 =12788,72 грн. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі. Тому просить суд стягнути на її користь з відповідача заборгованість середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Пріщепа А.О., діюча на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень суду пояснила, що вина підприємства у затримки виплат при звільненні позивачці відсутня, оскільки [PERSON] не заявляла негайну вимогу про розрахунок, як це передбачено ст.. 116 КЗпП України, та підприємство не знало, на який розрахунковий рахунок перерахувати виплати позивачці. У зв'язку із звільненням працівників, підприємство перераховує кошти тільки за письмовою заявою колишнього працівника із зазначенням номеру рахунку, на який необхідно здійснити відповідні виплати. Крім того, заробітна плата позивачки складала у середньому 3000 гривень, а її вимога про стягнення майже у 4 рази перевищує середній заробіток, тобто не є співмірною у порівнянні із середньомісячним заробітком. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини справи і відповідні їм правовідносини. [PERSON] працювала в ЖКП "Азовжитлокомплекс" в період з 17 березня 2003 року по 01 квітня 2013 року, звільнена у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.7,8). Відповідно до ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно пункту 20 № 13 від 24 грудня 1999 року постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Згідно з п.32 постанови у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати /далі - Порядок/, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Як вбачається з наказу (розпорядження №62-к) про припинення трудового договору від 01 квітня 2013 року, [PERSON] звільнена з посади бухгалтера 01 квітня 2013 року у зв'язку зі скорочення штату працівників. Компенсація за невикористану відпустку з 01.01.2009 по 01.04.2013 р. - 132 дні. З табелю обліку робочого часу за березень та лютий 2013 року вбачається, що [PERSON] в березні відпрацювала 111,2 г., в лютому - 138,4 г. Відповідно до ч. 3 п. 2, п. 5, 8 Порядку середньомісячна заробітна плата, у випадку нарахування середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Як вбачається із розрахунку наданого позивачем, який не спростувався відповідачем, загальна сума компенсації за весь час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає - 12 788 гривень 12 копійок, виходячи з наступного: 557 (кількість годин, за які необхідно виплати компенсацію) х 22,96 (середньо погодинна оплата за два останні відпрацьовані місяці) = 12 788 гривень 72 копійок. Аналізуючи вищевикладене, оскільки відповідач вимог закону при звільненні позивачки не виконав, не виплативши їй своєчасно заборгованість по заробітній платі в повному обсязі, суд вважає вимоги позивачки про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні такими, що підлягають задоволенню та стягує з Житлово-комунального підприємства "Азовжитлокомплекс" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 12 788 гривень 72 копійок. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved