Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, внаслідок ДТП. В процесі розгляду справи позивачем неодноразово змінювались заявлені первинні позовні вимоги, остаточно позивач у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, внаслідок ДТП просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та Моторно-транспортного страхового бюро України шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 11.039 грн. 22 коп., втрачений прибуток у розмірі 16.686 грн. 00 коп., стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20.000 грн. та стягнути матеріальну шкоду у розмірі 10.340 грн.. В судовому засіданні позивач та її представник - [PERSON] остаточні позовні вимоги підтримали у повному обсязі посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив суду, що розмір моральної шкоди є явно завищеним, а крім того цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу була застрахована і саме страхова компанія має відповідати по заявленим позивачем вимогам. Представник Моторно-транспортного страхового бюро України в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшли письмові заперечення проти заявлених позовних вимог, згідно яких вказано, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону, відповідати по заявленим вимогам позивача має [PERSON] та Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "НАСТА", а тому просили в позові до Моторно-транспортного страхового бюро України позивачу відмовити. Представник Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "НАСТА" в судове засідання не з'явився, про розгляд справи страхова компанія повідомлялась неодноразово судом, про що свідчать копії листів-сповіщень, повернута на адресу суду кореспонденція з відміткою про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (а.с.35, 37, 49, 50, 54, 55, 61, 62, 86, 88, 91, 92-94, 97, 102, 103 108, 109, 114, 116, 118). За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представників Моторно-транспортного страхового бюро України та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "НАСТА". Заслухавши пояснення позивача, представників сторін по справі, дослідивши письмові докази, зібрані по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 05.03.2013 року близько 11.00 год. на вул.Червоногвардійській у м.Києві відбулась ДТП, внаслідок якої потерпілій [PERSON] було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження та відповідно до Вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 05 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.4). Згідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом, або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до Висновку експерта №587/Е від 26.04.2013 року, отримані під час ДТП 05.03.2013 року тілесні ушкодження [PERSON] відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.146-150). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено у повному обсязі і знайшло своє підтвердження у судовому засіданні винність [PERSON] у спричиненні їй середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров'я на строк понад 21 добу. Згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, укладеного між ТДВ "СК "НАСТА" та [PERSON], транспортний засіб - автомобіль "ГАЗ" д.н.з.[NUMBER] був застрахований, строк дії договору з 05.11.2012 року до 04.11.2013 року. ДТП відбулась 05.03.2013 року, а відтак дана ДТП є страховим випадком, при цьому ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну здоров'ю складає 100.000 грн., шкоду, заподіяну майну - 50.000 грн. (а.с.56). Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Як вбачається з відповіді Моторно-транспортного страхового бюро України, ТДВ "СК "НАСТА" з 21 січня 2014 втратило членство в МТСБУ, від 20.03.2014 року анульовано ліцензію у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.110). Згідно з вимогами п.22.1 ст.22 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог п.23.1 ст.23 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення саме з Моторно-транспортного страхового бюро України на користь [PERSON] у відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю коштів у розмірі 11.039 грн. 22 коп., які складаються з витрат на медикаменти у розмірі 6.359 грн. 22 коп. та витрат на комплект пристосувань для остеосинтезу «Імплант №66» у розмірі 4.680 грн. (а.с.14, 15, 16-18). Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 3 ст..1198 ЦК України, розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, визначається на підставі даних органу доходів і зборів. Розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. Перевіривши розрахунок втраченого доходу наведений позивачем та копії податкових декларацій ФОП за 2012 р., 2013 р., суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є вірним і з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню втрачений прибуток у розмірі 16.686 грн. 00 коп. за період її непрацездатності (а.с.9, 10-13, 20-24, 66, 67, 71-72, 77-78, 81, 87). Згідно вимог ст.23 ч.1, 2 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Відповідно до п.3 Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до Вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та у спричиненні тілесних ушкоджень позивачу (а.с.4). Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить зі ступеню спричинених моральних страждань та психологічного стресу постраждалої особи, а також того факту, що з моменту ДТП відповідачем [PERSON] не вчинено жодних дій по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої позивачу з його вини та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 3.000 грн., розмір моральної шкоди, визначений позивачем 20.000 грн., суд вважає явно завищеним. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] збитків у вигляді матеріальної шкоди за оренду робочого приміщення у розмірі 10.340 грн., з тих підстав, що вказані витрати не є збитками, спричиненими позивачу внаслідок ушкодження здоров'я під час ДТП, а відносяться до витрат пов'язаних зі здійсненням фізичною особою-підприємцем - [PERSON] підприємницької діяльності. Підлягає стягненню з Моторно-транспортного страхового бюро України, пропорційно до частки задоволених позовних вимог, на користь держави судовий збір у розмірі 110 грн. 39 коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Підлягає стягненню з [PERSON], пропорційно до частки задоволених позовних вимог, на користь держави судовий збір у розмірі 417 грн. 64 коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial