Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

24 листопада 2016 року заявниця звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просила встановити факт, що 09 травня 1995 року у [PERSON] народилася дитина [PERSON] на території Автономної Республіки Крим. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 09 травня 1995 року, в Державному бюджетному закладі охорони здоров'я Джанкойська ЦРЛ народилася дитина чоловічої статі [PERSON], вагою 3 кг. 600 гр., громадянкою України [PERSON], [INFO], що проживала за адресою: [INFO], б. 17. Даний факт підтверджується довідкою № 4410/01-07 від 07 вересня 2016 року виданою Джанкойською центральною районною лікарнею. В березні 2014 року, через окупацію АР Крим, [PERSON] разом із своєю матірю [PERSON] приїхав до Одеси, та постійно проживає у квартирі заявниці до теперішнього часу. [PERSON] мешкає у іншому самостійно винайманому приміщенні, зв'язок з сином не підтримує. Батьки не отримали своїй дитині свідоцтво про народження у встановленому законом порядку, через що Заявник позбавлений вести звичний всім людям спосіб життя. У 2013 році він закінчив школу, але через відсутність свідоцтва про народження не вступив до вищого навчального закладу, не отримав паспорт. [PERSON] перебуває на утриманні у своїх родичів, та не може навіть працевлаштуватися. [PERSON] та її представник звернулася до суду з заявою про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, надав суду заяву у якій не заперечував проти ухвалення судом відповідного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки № 4410/01-07 від 07 вересня 2016 року виданою Джанкойською центральною районною лікарнею, Державний бюджетний заклад охорони здоровя «Джанкойська ЦРБ» підтверджує факт народження у Джанкойському пологовому будинку 09.05.1995 року дитини чоловічої статі, вагою 3 кілограми 600 грамів, [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [INFO]. Історія пологів №715/552. Довідка видана головним лікарем «Джанкойська ЦРБ». Також судом встановлено, що дані про батька Заявника містяться у паспорті громадянина України [PERSON], згідно до яких батьком [PERSON] є [PERSON] [INFO], уродженець [INFO]. Відповідна відмітка міститься на сторінці 10 «сімейний стан/семейное положение» паспорту громадянина України [PERSON]. Також особа заявника підтверджується Атестатом КР №44774761 від 01 червня 2013 року, про повну загальну середню освіту, що здобута [PERSON] у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №8 Сімферопольської міської Ради Автономної Республіки Крим. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження [PERSON], яке буде видане органами юстиції Республіки Крим, тобто органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавить дану особу яка є громадянином України, отримати паспортний документ, у встановленому законом порядку. Згідно зі ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до розяснень, наданих у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. У відповідності до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України "Заявниками в цих справах можуть бути батьки, родичі, їхні представники або інші законні представники дитини". Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначений Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків, тобто прізвище дитини Лі. Відповідно до ч. 1 ст. 146 Сімейного кодексу України ім'я дитини визначається за згодою батьків. Ім'я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір'ю дитини. Встановлення факту народження особи в певний час має для заявника юридичне значення, оскільки останньому необхідно отримати свідоцтво про народження та паспорт громадянина України. Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, ратифікованою постановою Верховної ради України N 789-XII від 27.02.91 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п. 2 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження особи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON], що звернулася до суду в інтересах [PERSON], щодо встановлення факту народження особи, оскільки реєстрація народження особи не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно пункту 8 частини першої статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved