Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обгрунтування позову він зазначив, що 20.04.2010 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Енгельса б.27, с. Піщанка Красноградського району Харківської області. Він є єдиним спадкоємцем за законом після померлого і звернувся до державного нотаріуса Красноградської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але оформити своє право власності на спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями він не може, так як право власності на будинок не зареєстроване в установленому законом порядку. Позивач просить суд визнати за ним, як за спадкоємцем за законом після померлого батька, право власності на житловий будинок (А-1), прибудову (а), літню кухню (Б), сарай (б), погріб (В), сарай (Г), колодязь (К), огорожу (Н), ворота (Н1), за адресою: вул.Енгельса б.27, с. Піщанка Красноградського району Харківської області. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розглянути справу без його участі. Піщанська сільська рада позов визнала і просила розглянути справу у відсутність їх представника. У відповідності до ст.197 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і правовідносини. Батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією його свідоцтва про народження (а.с.7) У відповідності до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 20.04.2010 року (а.с.6) Після його смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Енгельса 27 в с. Піщанка Красноградського району Харківської області. Відповідно до довідки Піщанської сільської ради вказане домоволодіння згідно погосподарського обліку значиться за [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки КПТІ "Інвентаризатор" право власності на жилий будинок №27 по вул. Енгельса в с. Піщанка Красноградського району Харківської області не зареєстроване (а.с.8). Спадкоємцями померлого є його діти [PERSON], який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Красноградської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок (а.с.5). Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно слід звернути увагу, що позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268- 1270 ЦК. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Таким чином, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого батька, те, що будинок фактично належав [PERSON], про що також свідчить запис в погосподарській книзі Піщанської сільської ради, а визнання за ним права власності на вищевказане майно не порушує права інших осіб, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved