Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Представник позивача 06.08.2019 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь Державного підприємства "Первомайськвугілля" в особі відокремленого підрозділу ш."Гірська" матеріальну шкоду в розмірі 11648,80 грн. та судовий збір 1921,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач [PERSON] перебував з ВП ш. «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» у трудових відносинах у період з 25.11.2005р. по 21.06.2018р. у якості начальника дільниці «Автогараж». Згідно наказу від 21.06.2018р. №166-к/тр «Про кадрові питання» [PERSON] було звільнено за власним бажанням. У період з 15.05.2019р. по 12.06.2019р. Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Луганській області проводило ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Первомайськвугілля» в частині діяльності Відокремленого підрозділу ш. «Гірська» за період з 01.01.2016р. по 28.02.2019р. Ревізією встановлено, що за період з 24.05.2016р. по 16.12.2016р., а також з 19.12.2016р. по 03.07.2018р. перевитрати норм списання пального, відповідно до подорожніх листів водія [PERSON] , який працював на автомобілі HYNDAI 130, складають у загальному об`ємі 2177.74 літрів на суму 54372,57грн. Зазначене є порушенням вимог п.п.2.3 «Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті». Внаслідок встановленого порушення Позивачу нанесено матеріальну шкоду (збитків) на суму 54372,57грн. Згідно з п.п.2.13 посадової інструкції начальника дільниці «Автогараж» ВП ш.Гірська» ДП «Первомайськвугілля», яка діяла протягом всього періоду, що підлягав ревізії, «начальник Автогаража стежить за витратами пального та мастильних матеріалів по кожному автомобілю та вживає заходи до усунення перевитрати». Протягом періоду з 24.05.2016р. по 16.12.2016р., а також з 19.12.2016р. по 21.06.2018р. начальником дільниці Автогараж працював [PERSON] . Відповідно до п.2 ст. 133 КЗпП України у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше середнього місячного заробітку. Середній заробіток відповідача на час звільнення складає 11 648,80грн. Зазначену шкоду відповідач добровільно відшкодувати не погоджується, тому вимушені звернутися до суду. Провадження у справі відкрито 20.09.2019 суддею Архипенко А.В., ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.11.2019. Ухвалою суду від 04.03.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 27.08.2020. Розгляд справи не було завершено у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку рішенням ВРП від 25.08.2020. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 17.09.2020 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. 10.11.2020 ухвалою суду справу прийнято до розгляду , ухвалено здійснювати судовий розгляд у спрощеному позовному провадженні, призначено судовий розгляд на 03.03.2021, який відкладено на 15.07.2021 через неявку відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися в трудових відносинах, наказом ДП «Первомайськвугілля» ВП шахта «Гірська» №90/к від 01.02.2013 року «Про перевод», [PERSON] т.н.5127 перевели з тесляра дільниці Господарчий цех начальником дільниці Автогараж з окладом 3130грн. Наказано провести інвентаризацію прийому передачі матеріальних цінностей та ознайомити робітника з посадовою інструкцією. З наказом ознайомлений під підпис. (а.с.5). Відповідно до наказу ДП «Первомайськвугілля» ВП шахта «Гірська» №196-к/тр від 21.06.2018 «Про кадрові питання», [PERSON] , т.н.5127 начальника дільниці автогараж, 21.06.2018 звільнено за власним бажанням, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю ( невиплата заробітної плати), ст.38 КЗпП України з виплатою компенсації за 131 календарний день невикористаної щорічної основної відпустки та виплатою вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП у розмірі тримісячного середнього заробітку (а.с.6). Відповідно до довідки ревізії окремих питань фінансово-господарсько діяльності ДП «Первомайськвугілля» в частині діяльності ВП шахта «Гірська» за період з 01.01.2016 по 28.02.2019 від 12.06.2019, за період з 24.05.2016р. по 16.12.2016р., а також з 19.12.2016р. по 03.07.2018р. встановлено перевитрати норм списання пального, відповідно до подорожніх листів водія [PERSON] , який працював на автомобілі HYNDAI 130 у загальному об`ємі 2177.74 літрів на суму 54372,57грн., а саме: - за період з 24.05.2016 по 16.12.2016 - в об`ємі 594,76 літрів на суму 12 929,85грн. ( у т.ч.НДС у сумі 2 585,97 грн); - за період з 19.12.2016 по 21.06.2018 - в об`ємі 1 559,77 літрів на суму 40 869,02грн. ( у т.ч.НДС у сумі 8 173,80 грн); за період з 22.06.2018 по 03.07.2018 - в об`ємі 23,21 літрів на суму 573,70 грн. ( у т.ч.НДС у сумі 114,74 грн); Згідно наданих до ревізії документів, протягом періоду з 24.05.2016 по 16.12.2016. а також з 19.12.2016 по 21.06.2018 , начальником дільниці «Автогараж» працював [PERSON] , т.н. [NUMBER] , а протягом періоду з 22.06.2018 по 03.07.2018 в.о. начальника дільниці «авто гараж» працював [PERSON] , т.н. 5717 (а.с.7-11) Отже, виявлена нестача за період роботи відповідача [PERSON] складає 54372,57 - 573,70 = 53798,87 грн. Відповідно до п.п.2.13 посадової інструкції начальника дільниці «Автогараж» ВП ш.Гірська» ДП «Первомайськвугілля», «начальник Автогаража стежить за витратами пального та мастильних матеріалів по кожному автомобілю та вживає заходи до усунення перевитрати» (а.с.12-14). Отже, шкода завдана підприємству з вини відповідача. З довідки ДП «Первомайськвугілля» ВП шахта «Гірська» №07/1441 від 30.07.2019 вбачається, що середній заробіток [PERSON] складає 11648грн.80 коп.(а.с.15). Статтею 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Статтею 132 КЗпП України передбачено, що шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно п.6ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 року "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками"встановлено, що відповідно до п.6 ст.134 КЗпП матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути 1921 грн. 00 коп. в відшкодування судового збору.

Outcome: approved