Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.07.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який 05.05.2016 року був розірваний. За час перебування в шлюбі ними було придбане нерухоме майно: жилий будинок з належними до нього господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS], жилою площею 42,3 кв.м., а також приватизована земельна ділянка під вказаним домоволодінням площею 0,0598 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Після розірвання шлюбу сторони не дійшли згоди щодо поділу спільного майна подружжя, тому позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду, в якому просила: 1) визнати за сторонами право спільної сумісної власності на наступне майно: - жилий будинок з належними до нього господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 0,0598 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по [ADDRESS]; 2) визнати за нею право власності на: - 1/2 частину жилого будинку з належними до нього господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], за технічним паспортом: "А" - жилий будинок цегляний, жилою площею 42,3 кв.м.; "а" - сіни цегляні, "а1,а2" - ганок цегляний з зонтом, "Б" - сарай шлакобетонний, "п/г" - погріб бетонний, "В" - сарай-прибудова цегляний, "б" - туалет цегляний, №1 - ворота, №2 - забор, №3 - хвіртка; - 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0598 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви, згідно яких позивач свої вимоги підтримує, а відповідач згоден з позовними вимогами. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України, постановивши рішення, на підставі матеріалів справи, про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 31.07.1993 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який 05.05.2016 року був розірваний (а.с.11). Під час шлюбу, сторони, на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 15.04.2002 року, покупцем якого був вказаний [PERSON], придбали нерухоме майно: жилий будинок з належними до нього господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS], жилою площею 42,3 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,0598 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка була приватизована в 2012 році на ім'я [PERSON] (а.с.6-8). Згідно ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (дана норма діяла на час придбання сторонами нерухомого майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, виходячи з вищевказаних норм, жилий будинок з належними до нього господарчими будівлями і спорудами, розташовані на приватизованій земельній ділянці площею 0,0598 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, по [ADDRESS], належать на праві спільної сумісної власності сторонам, частки у праві спільної власності якої є рівними, тобто по 1/2 частці кожному. Згідно довідки про показники об'єкта нерухомості майна КП Тростянецької міської ради "БТІ" за №76 від 27.05.2016 року станом на 26.05.2006 року домоволодіння за вищевказаною адресою має такі характеристики: "А" - жилий будинок, "а" - сіни цегляні; "а1,а2" -ганок цегляний з зонтом, "Б" - сарай шлакобетонний, "В" -с-прибудова цегляний, "п/г" -погріб бетонний, "б" -туалет цегляний, "№1" -ворота залізні в залізних стовпах, "№2" - забор бетонний в бетонних стовпах, №3 - хвіртка залізна в залізних стовпах. Жилий будинок одноповерховий, складається з 3-ох жилих кімнат, загальна площа будинку 70,9 кв.м., в тому числі жила площа 42,3 кв.м. Загальна вартість нерухомого майна станом на 26.05.2006 року складає 94788 грн. (а.с.12). Зважаючи на визнання відповідачем, пред'явленого позову, що не суперечить закону та інтересам інших осіб, а також враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому суд вважає за необхідне провести поділ спільного майна колишнього подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved