Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В липня 2015 року позивач [PERSON] підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулося до суду з позовною заявою , в якій просив стягнути з [PERSON] суму боргу по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання в розмірі 4419, 67 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача суду вказав, що [PERSON] підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" виконуючи свої обов'язки постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач у порушення ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України, ст. 20,32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги " в повному обсязі оплату за отримані послуги не робив, внаслідок чого його заборгованість за період з 01 листопада 2008 року по 01 листопада 2013 року склала 4419, 67 гривень. Тому представник позивача просив суд стягнути з відповідача вказану суму боргу. Окрім того представник позивача зазначає, що 09 грудня 2013 року КПТМ "Криворіжтепломережа" зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу, який видано 25 березня 2014 року, однак скасовано 18 липня 2014 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги визнала в межах строку позовної давності. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що КПТМ здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, яке зобовязане здійснювати оплату цих послуг згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачу, за адресою м. Кривий Ріг, мкрн Гірницький, 14/66, де вона зареєстрована і мешкає, щомісячно поставлялася теплова енергія відповідно до тарифів на теплову енергію, установлених рішеннями виконкому Криворізької міської Ради № 584 від 13.08.2008р. Позивач, виконуючи свої обовязки, постійно поставляв відповідачу теплову енергію у вигляді централізованого опалення, а відповідач оплату за отримані послуги в повному обсязі не здійснював, в результаті чого заборгованість з 01 листопада 2008 року по 01 листопада 2013 року складає 4419, 67 грн. Виходячи з положень ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», відповідач являється споживачем послуг з централізованого опалення. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний , в свою чергу, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст.7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Представник відповідача, не заперечуючи, щодо наявності заборгованості вважає, що заборгованість не підлягає стягненню та просить застосувати строк позовної давності. Діючим цивільним законодавством встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Клопотання представника відповідача на застосування позовної давності суд не може задовольнити, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач від наданих позивачем послуги не відмовлявся, частково проводив їх оплату, чим вчиняв дії, що свідчать про визнання ним боргу та необхідності оплати наданих послуг. Цими діями він перервав перебіг позовної давності. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи 25 березня 2014 року видано судовий наказ про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа», вказаний судовий наказ скасовано ухвалою суду від 18 липня 2014 року. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки перебіг позовної давності було перервано вчиненням дії, а саме видачею судового наказу. У звязку з викладеним, доводи представника відповідача щодо наявності підстав для застосування трирічного строку в розумінні вимог ст.ст. 257, 264 ЦК України необґрунтовані. Відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" підлягають задоволенню, а відповідач має обовязок оплати нарахованого йому боргу за послуги централізованого опалення за період з 01 листопада 2008 року по 01 листопада 2013 року складає 4419, 67 грн. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved