Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

05.01.2021 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала так. Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 18.11.1993 року по 27.08.2015 року. На підставі судового рішення з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі твердої грошової суми 600 грн щомісячно, починаючи з 21.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] дочці сторін [PERSON] виповнилось 18 років і з цього часу припинено виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Дочка сторін [PERSON] в 2019 році вступила на навчання до Вроцлавського університету в Польщі за спеціальністю "німецька філологія", на платну форму навчання. Вартість навчання в університеті становить 2150 EUR на рік. Окрім цього, позивачка надає дочці кошти на проживання, харчування тощо. За цих підстав та згідно вимог ст. 199 СК України позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі 5000 грн щомісячно до часу закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до 23 років. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14.01.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, від позивачки та відповідача до суду не надходили. Позивачка 15.01.2021 року подала суду заяву, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити, додає копії перекладу договору про навчання [PERSON] з польської мови на українську мову. Додатково інформувала, що вона на повнолітню дитину [PERSON] , яка навчається в Республіці Польща, витрачає щомісячно в середньому біля 7 тис. грн, що включає в себе такі витрати: 3700 грн - найм житла; 2500 грн - харчування; та інші витрати 2500 грн (засоби гігієни, одяг, книги, зошити тощо). Тому, просить визначити розмір аліментів в сумі 5000 грн. Відповідач позов визнав частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини дочки [PERSON] в розмірі 1500 грн. Свою позицію обгрунтував так. Він проживає у шлюбі з [PERSON] , їх сім`я складається з шести чоловік, всі вони перебувають на його утриманні. Зокрема, троє дітей дружини від першого шлюбу, двоє з яких є неповнолітніми, їх спільна дитина [PERSON] , [INFO] .. Дружина [PERSON] та її повнолітній син є непрацюючими. Колишній чоловік [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей не сплачує. Відповідач вказав, що він працює майстром лісу у ДП "Верхньогірському ЛГ" і отримує заробітну плату в сумі 5600 грн, за січень 2021 року у сумі 2800 грн, будь-яких інших додаткових доходів не має. За цих підстав відповідач просить визначити розмір аліментів в сумі 1500 грн. Дослідивши матеріали справи, оцінивши позиції сторін, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задовольнення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка на ствердження заявлених вимог подала суду докази, які відповідачем не оспорюються, а саме: свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , довідку про склад сім`ї [PERSON] , мешк. [ADDRESS] ; паспорт громадянки України [PERSON] , для виїзду за кордон; рішення (договір) Вроцлавського університету відділ навчання про зарахування [PERSON] на перший курс навчання стаціонарної форми навчання І рівня за напрямком германська філологія на Філологічному факультеті у 2019/2020 навчальному році згідно платних принципів, розмір оплати навчання складає 2150 ЄВРО за кожний курс; договір оренди кімнати у житловій квартирі укладений 18.08.2019 у м. Вроцлав між [PERSON] та [PERSON] ; довідку про реєстрацію за тимчасовим місцем проживання [PERSON] , [INFO] в м.Вроцлав. Відповідач суду повідомив, що визнає позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з її навчанням, не відмовляється від обов`язку утримувати старшу дочку, яка є студенткою. Однак оспорює суму аліментів, яку просить стягувати позивачка - 5000 грн., щомісячно, бо такий розмір аліментів є для нього непосильним з врахуванням кількості осіб, які перебувають на його утриманні та його майнового (фінансового) стану. Така позиція відповідача заслуговує на увагу, бо обставини на які покликається відповідач [PERSON] підтверджені належними доказами, які заслуговують на увагу. Позивачка не обгрунтувала належно суду вимогу щодо розміру суми аліментів, який просить визначити в твердій грошовій сумі 5000 грн, не подала суду відомості про свої джерала доходу та їх розмір, підтвердження про розмір щомісячних витрат [PERSON] в Республіці Польща у зв`язку із її стаціонарним навчанням в місті Вроцлав, окрім витрат на проживання за місцем навчання дитини. Понесені позивачкою витрати у зв`язку з навчанням дитини [PERSON] на платній формі навчання, в розмірі 2150 ЄВРО на рік, суд до уваги не бере, оскільки ці витрати мали місце 18.07.2019 та 06.07.2020, тобто в період, коли спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] , була неповнолітньою та навчалась. В цей період відповідач сплачував на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 600 грн за рішенням суду від 02.10.2012, справа № 706/1401/12. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За наведених обставин та з аналізу вищевказаних норм закону сімейного законодавства, висновків викладених Верховним Судом у постанові від 29.01.2018 справа № 622/373/16-ц, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не враховує вартість навчання [PERSON] у Вроцлавського університету в Польщі, оскільки ці витрати позивачкою були понесені до повноліття дитини та є додатковими витратами пов`язані у зв`язку з навчанням неповнолітньої дитини. Доказів того, що відповідач не брав участі у додаткових витратах на дитину або не бажає покривати такі добровільно, після їх фактичного понесення, позивачка суду не подала. Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2189 гривень. Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , 2002 р.н., у твердій грошовій сумі 5000 грн підлягає до часткового задоволення і визнає за необхідний та достатній розмір аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі 2200 грн, що буде відповідати встановленому прожитковому мінімуму для працездатних осіб в 2021 році, загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності та моральності та забезпечить належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку повнолітньої дитини сторін. А також, така сума аліментів не погіршить матеріальне становище відповідача та його утриманців - дружини та малолітнього сина. Суд також бере до уваги, що відповідач не подав суду жодного доказу про важке матеріальне (фінансове) становище його сім`ї та не довів суду, що він не має фінансової можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 1500 грн. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача у користь держави в сумі 908 грн, відповідно до вимог ст.141 ч.2 п.1, ч.6 ЦПК України.

Outcome: partial