Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

23 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] (фермерського) господарства "Пролісок" про визнання договору оренди землі недійсним. В позовній заяві позивач зазначив, що він має у власності земельну ділянку загальною площею 4,95 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821755100:01:000:0575, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 906854, виданим 18 жовтня 2007 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010701000731. В 2016 році він дізнався про наявність укладеного між ним та [PERSON] (фермерським) господарством "Пролісок" письмового договору оренди належної йому на праві власності земельної ділянки від 21 лютого 2014 року, який він не підписував. Посилаючись на те, що він договір оренди землі від 21.02.2014 року не підписував, істотних умов з відповідачем не погоджував, не уповноважував жодних осіб на укладання від його імені договорів щодо надання в оренду належної йому земельної ділянки, відповідних довіреностей від свого імені третім особам не надавав, позивач просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 21 лютого 2014 року, без номеру, на підставі якого державним реєстратором Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області [PERSON] було проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки 26.03.2015 року, номер запису про інше речове право: 9226366, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з тих же підстав, просять визнати недійсним договір оренди землі без номеру від 21 лютого 2014 року, оскільки укладений від імені позивача договір оренди землі позивач не підписував, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи від 28.04.2017 року №28, відповідно до якого підписи від імені [PERSON] в графах "Орендодавець" в трьох примірниках Договору оренди землі від 21.02.2014 року, укладеного між [PERSON] та С(Ф)Г "Пролісок", та в графах "Передав громадянин ([PERSON]Г.)" в трьох примірниках Акта приймання-передачі земельної ділянки від 21.02.2014 року виконані не [PERSON], а іншою особою, позивач земельну ділянку в оренду відповідачу не передавав, не узгоджував з відповідачем істотні умови договору, ніякої довіреності на підписання даного договору нікому не надавав, що свідчить про відсутність волевиявлення позивача на укладання такого договору та наявність підстав для визнання договору оренди землі від 21.02.2014 року недійсним відповідно до положень ст.ст.203, 215 ЦК України. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, суду пояснили, що відповідачем [PERSON] (фермерським) господарством "Пролісок" в особі голови [PERSON] з позивачем [PERSON] були погоджені всі істотні умови договору оренди землі від 21.02.2014 року, позивач висловив свою волю передати земельну ділянку на умовах оренди відповідачеві. Позивач був обізнаний про існування спірного договору оренди землі з моменту його укладення, протягом 2013-2016 років він отримував орендну плату за договором оренди земельної ділянки та особисто ставив свої підписи в Журналі видачі сільськогосподарської продукції в рахунок оплати за оренду земельного паю, що підтверджує факт укладення договору оренди землі та прийняття ним обумовлених з відповідачем умов оспорюваного договору. Вважають, що фактичне тривале виконання умов договору оренди земельної ділянки обома сторонами є підтвердженням того, що його укладення відповідало внутрішній волі позивача. Крім того, представник відповідача [PERSON] зазначив, що висновок судової почеркознавчої експертизи від 28.04.2017 року №28 не є належним та допустимим доказом, оскільки у висновку експерта вказано, що підписи від імені [PERSON] в графах "Орендодавець" в трьох примірниках Договору оренди землі від 21.02.2014 року, укладеного між [PERSON] та С(Ф)Г "Пролісок", та в графах "Передав громадянин ([PERSON]Г.)" в трьох примірниках Акта приймання-передачі земельної ділянки від 21.02.2014 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ст.ст.147,189 ЦПК України судом не було заслухано усне пояснення експерта з приводу зазначення у висновку ініціалів позивача [PERSON] як [PERSON], експерт не надавав в судовому засіданні роз'яснення та доповнення свого висновку. Вважає, що судово-почеркознавча експертиза була проведена з порушенням положень Інструкції про призначення та проведення судових експертих та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністра юстиції України 08.10.1998 р. №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 р.№1950/5), так як надані позивачем вільні зразки підпису та почерку для судової почеркознавчої експертизи викликають сумнів в тому, що вони були виконані до відкриття провадження у вказаній справі, в зв'язку з чим було заявлено клопотання про призначення судово - технічної експертизи документів, однак судом було безпідставно відмовлено в задоволенні цього клопотання. Тому, представники відповідача вважають позовні вимоги позивача небгрунтованими, в зв'язку з чим просять відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], представників відповідача [PERSON], [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має у власності земельну ділянку загальною площею 4,95 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821755100:01:000:0575, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 906854, виданим 18 жовтня 2007 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010701000731. 21 лютого 2014 року між [PERSON] (фермерським) господарством "Пролісок" та від імені [PERSON] було укладено Договір оренди землі, за яким позивач передав відповідачу в користування на умовах оренди строком на 49 років належну йому на праві власності земельну ділянку площею 4,95 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821755100:01:000:0575. Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.03.2015 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області [PERSON] 26.03.2015 року було зареєстровано право оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право:9226366, на підставі договору оренди землі, без номеру, від 21.02.2014 року, терміном на 49 років, орендарем зазначено Селянське (фермерське) господарство "Пролісок", орендодавцем зазначено [PERSON], об'єкт нерухомого майна: земельна ділянка загальною площею 4,95 га ріллі для веденння товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, кадастровий номер:4821755100:01:000:0575 - (а.с.11 т.1). Як вбачається з висновку експерта судової почеркознавчої експертизи від 28.04.2017 року №28, підписи від імені [PERSON] в графах "Орендодавець" в трьох примірниках Договору оренди землі від 21.02.2014 року, укладеного між [PERSON] та С(Ф)Г "Пролісок", та в графах "Передав громадянин ([PERSON]Г.)" в трьох примірниках Акта приймання-передачі земельної ділянки від 21.02.2014 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до положень ст.638 ЦК України дійсним є договір, який відповідає вимогам ст.203 ЦК України, а сторони при його укладенні в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч.1, ч.3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обовязки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину і є доказом їх волевиявлення. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України. В силу ст.16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що позивач договір оренди землі від 21 лютого 2014 року не підписував, даний договір від його імені підписано іншою особою, якій він повноважень на вчинення такої дії не надавав. Даний факт підтверджено висновком експерта судово - почеркознавчої експертизи від 28.04.2017 року №28, за яким підписи від імені [PERSON] в графах "Орендодавець" в трьох примірниках Договору оренди землі від 21.02.2014 року, укладеного між [PERSON] та С(Ф)Г "Пролісок", та в графах "Передав громадянин ([PERSON]Г.)" в трьох примірниках Акта приймання-передачі земельної ділянки від 21.02.2014 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав на ті обставини, що в 2013 році позивач разом зі своїм братом [PERSON] прийшли до нього з метою укладення договорів оренди земельної ділянки, з ними були обумовлені всі істотні умови договору, складено договори оренди землі з кожним та передано їм для ознайомлення і підписання. Через деякий час позивач та його брат принесли йому договори оренди землі з їх підписами. Тобто, свідок [PERSON] конкретно не вказав, що позивач [PERSON] підписав особисто договір оренди землі після погодження всіх умов договору особисто в його присутності в день укладення договору, а зазначив лише те, що позивач через певний проміжок часу приніс договір оренди землі від 21.02.2014 р., який був вже підписаний. Виходячи з викладеного, суд вважає, що факт відсутності волевиявлення позивача на укладання договору оренди землі є доведеним. Суд вважає, що доводи представника відповідача [PERSON] про те, що висновок експерта судово - почеркознавчої експертизи від 28.04.2017 року №28 є недопустимим та неналежним доказом в зв'язку з тим, що в ньому допущені неточності в написанні ініціалів позивача та з приводу цього судом не заслухано усне пояснення експерта або експертом не надано в судовому засіданні роз'яснення та доповнення свого висновку, є безпідставними, так як у висновку експерта чітко зазначено, що підписи від імені [PERSON] в графах "Орендодавець" в трьох примірниках Договору оренди землі від 21.02.2014 року, укладеного між [PERSON] та С(Ф)Г "Пролісок", та в графах "Передав громадянин ([PERSON]Г.)" в трьох примірниках Акта приймання-передачі земельної ділянки від 21.02.2014 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Крім того, в судовому засіданні був досліджений лист заступника директора Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 19.06.2017 року № 19/115/05/8337, за даними якого в ході проведеної перевірки виконаних експертиз було виявлено технічну помилку у висновку експерта від 28.04.2017 року №28, а тому висновок експерта необхідно вважати правильним у наступній редакції: підписи від імені [PERSON] в графах "Орендодавець" в трьох примірниках Договору оренди землі від 21.02.2014 року, укладеного між [PERSON] та С(Ф)Г "Пролісок", та в графах "Передав громадянин ([PERSON]Г.)" в трьох примірниках Акта приймання-передачі земельної ділянки від 21.02.2014 року виконані не [PERSON], а іншою особою. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що судово-почеркознавча експертиза була проведена з порушенням положень Інструкції про призначення та проведення судових експертих та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністра юстиції України 08.10.1998 р. №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 р.№1950/5), та інших норм чинного законодавства, через те, що надані позивачем вільні зразки підпису та почерку для судово - почеркознавчої експертизи викликають сумнів в тому, що вони були виконані до відкриття провадження у вказаній справі, є безпідставним, тому що експерту були надані вільні зразки підпису та почерку позивача, які з участю представників відповідача досліджувалися в судовому засіданні та були приєднані до матеріалів справи. Крім того, за клопотанням експерта судом було направлено експерту достовірні додаткові вільні зразки підпису та почерку позивача, які також були досліджені з участю представників відповідача в судовому засіданні. Будь-яких доказів, які б вказували, що вільні зразки підпису та почерку позивача були подані з порушенням положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністра юстиції України 08.10.1998 р. №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 р.№1950/5), відповідачем не було надано. Тому, суд вважає, що експертиза виконана згідно з вимогами чинного законодавства та висновок експерта судово - почеркознавчої експертизи від 28.04.2017 року №28 є належним та допустимим доказом у даній справі. Суд вважає, що отримання позивачем плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами укладеного між сторонами договору оренди землі та не спрос- товує факт відсутності волевиявлення позивача на укладення договору оренди землі від 21.02.2014 року, так як під час укладення спірного договору була відсутня згода сторін щодо усіх істотних умов договору, а також була відсутня воля орендодавця на укладення і підписання договору, який оспорено позивачем до суду. Таким чином, оскільки судом встановлено, що спірний договір оренди землі від 21.02.2014 року, укладений від імені позивача, підписаний не ним, а іншою особою, то за такого спірний договір оренди землі був укладений без волевиявлення позивача [PERSON], а тому є підстави для визнання його недійсним на підставі ч.3 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У звязку з цим, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок судового збору та 900 (дев'ятсот) гривень 48 (сорок вісім) копійок витрат, пов'язаних з проведенням судово - почеркознавчої експертизи.

Outcome: approved