Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, в якому просить: 1.Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3368, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 12.05.2017 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" грошових коштів у сумі 45679 грн. 11 коп. за кредитним договором від 22.03.2007 року за період з 22.03.2007 року по 28.02.2017 року. 2.Стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 640 грн., а також стягнуті 01.11.2017 року 300 грн. на проведення виконавчих дій. 1. На обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору від 07.02.2007 року з ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] отримала кредит у розмірі 15\~000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 17.02.2015 року поточна заборгованість за кредитом перед Банком складала 1\~346 грн. 25 коп. 17.02.2015 року [PERSON] надійшов дзвінок з офісу банку на мобільний телефон і їй повідомили, що її платіжну картку заблоковано і вона має замінити її у Царичанському відділенні Банку. Того ж дня [PERSON] у Царичанському відділенні Банку замінила заблоковану свою платіжну картку на іншу. Після заміни заблокованої платіжної картки працівником Банку баланс на картці було перевірено і він складав: кредитний ліміт взагалі - 12\~100 грн., із них використано 1346.25 грн. 25.02.2015 року вона виявила, що з її платіжної картки 17.02.2015 року невідомими особами (особою) були зняті грошові кошти в загальній сумі 9\~454 грн., вказана незаконна операція проводилась в період з 13.44 год. до 14.53 год. Відразу після виявлення вказаних обставин, тобто 25.02.2015 року, вона звернулася із заявою до директора Царичанського відділення Банку. Крім того, 02.03.2015 року вона звернулася до Банку з додатковою заявою. А також 25.02.2015 року вона звернулася із офіційною заявою щодо незаконного зняття невідомою особою грошових коштів з платіжної картки в сумі 9\~454 грн. до Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області. 26.02.2015 року відомості за заявою були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, № 12015040600000086. 18.03.2015 року нею було внесено 1350 грн. в рахунок погашення заборгованості за наданим кредитом, тобто вона вважає, що жодної заборгованості перед Банком вона не має і не може нести відповідальність за дії невстановлених осіб (особи), які незаконним шляхом 17.02.2015 року заволоділи її грошовими коштами в сумі 9\~454 грн., а саме зняті з платіжної карти без її відома. Крім того, вказує, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, Закону України «Про нотаріат» і на підставі документів, наданих відповідачем приватному нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача. 2. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає. Обґрунтовує свою позицію тим, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права розпоряджатись коштами на власний розсуд. Крім того, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків, платники та отримувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі банку. Також нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку № 1172 від 29.06.99р., за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку. ІІ. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, надіславши заяву з проханням розглянути дану справу у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі. [PERSON] ПАТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не зявився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] не визнає і просить відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність. Третя особа - представник Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді. ІІІ. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2017р. забезпечено позов [PERSON] шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 12.05.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №3368, щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" грошових коштів в сумі 45679,11 грн. за кредитним договором від 22.03.2007 року за період з 22.03.2007 року по 28.02.2017 року, до набрання законної сили рішенням суду по даній справі. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 1. Судом встановлено, що 12 травня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі ст.34 ч.1 п.19, ст.ст.87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в редакції від 10.12.2014 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", вчинено виконавчий напис нотаріуса серії НМО 360719, зареєстрований в реєстрі за №3368, щодо стягнення з [PERSON], позивача в даній справі, на користь ПАТ КБ "Приватбанк", що є правонаступником ЗАТ КБ "Приватбанк", невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 22 березня 2007 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 28.02.2017 року, грошових коштів в сумі 45 679 грн. 11 коп., з урахуванням: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 423 грн. 54 коп.; - заборгованості за відсотками у розмірі 31 354 грн. 18 коп.; - заборгованості з комісії та пені у розмірі 2 250 грн. 00 коп.; - заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.; - заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2 151 грн. 39 коп. Стягнення здійснюється за період з 22 березня 2007 року по 28 лютого 2017 року. 08 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54366251 по примусовому виконанню виконавчого напису №3368, вчиненого приватним нотаріусом [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості в розмірі 45679,11 грн. Як вбачається з копії нотаріальної справи по спірному виконавчому напису, направленої до суду приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ КБ "Приватбанк" для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу було надано заяву, передбачену п.2.1 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 22.03.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" із зазначенням суми заборгованості, письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 22.03.2007 року, копію заяви клієнта. 2. Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. 3. Отже, судом відзначається, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі заборгованість по кредиту, відсотках, пені, штрафу. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем. Усі ці обставини нотаріусом не враховувалися. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. 4. Позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог надано копії заяв, з якими вона неодноразово зверталась до Царичанського ПАТ КБ "Приватбанк" та повідомляла, що з її картки невідомими особами було знято грошові кошти в сумі 9454 грн. і вона відмовляється їх сплачувати. Дані обставини свідчать про те, що між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" існує спір про розмір заборгованості, що на думку суду підтверджує доводи позивача, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 5. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, отже позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved