overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

6 березня 2015 року прокурор Згурівського району Київської області звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, по [ADDRESS] 04.08.2013 приблизно о 15 годині 00 хвилин завдав [PERSON] легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я, у зв'язку з чим потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у Згурівській центральній районній лікарні протягом 10 днів з 6 серпня 2013 року по 16 серпня 2013 року. На його лікування Згурівська ЦРЛ витратила 1698,70 грн. Вироком Згурівського районного суду Київської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Згідно зі ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, тому просить стягнути із відповідача на користь Управління фінансів Згурівської районної державної адміністрації Київської області витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в розмірі 1698,70 грн. В судовому засіданні прокурор позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 4 серпня 2013 року приблизно о 15 годині 00 хвилин [PERSON] завдав [PERSON] легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я, у зв'язку з чим [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Згурівській центральній районній лікарні протягом 10 днів з 6 серпня 2013 року по 16 серпня 2013 року, на лікування якого Згурівська ЦРЛ витратила 1698,70 грн. Вироком Згурівського районного суду Київської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Прокурор здійснює у суді представництво інтересів Управління фінансів Згурівської районної державної адміністрації Київської області відповідно до ст. 45 ЦПК України та ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру". Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою в про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка. При перевірці документів для отримання спадщини, було виявлено розбіжність в написанні по батькові, так в свідоцтві про народження заявниці, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області, серія [NUMBER] , де вказано " [PERSON] ", тоді як згідно паспорта громадянина України він був " [PERSON] ". Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00028022677 по батькові [PERSON] зазначено як " [PERSON] ". Враховуючи розбіжність в написанні по батькові в свідоцтві про народження заявниці та в свідоцтві про смерть виданому на ім`я [PERSON] , необхідно встановити факт родинних зв`язків між заявницею та [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання заявник та представник [PERSON] не з`явились, від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Із свідоцтва про народження вбачається, що батьком [PERSON] був [PERSON] . ( а.с. 4). Згідно копії паспорта [PERSON] на сторінці 7 особливі відмітки мається запис Діти: [PERSON] [INFO] . (а.с. 7) Згідно копії свідоцтва про смерть виданого Виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Світловодського району, вказано що [PERSON] [INFO] , помер [INFO] .(а.с. 5) Згідно копії державного акту на право власності на землю [PERSON] передана земельна ділянка площею 4,27 га., розташована на території Григорівської сільської ради № 595. (а.с. 6) Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до п. 1 ст. 273 (1502-06) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Факт родинних відносин заявниці необхідно встановити з метою прийняття спадщини. Згідно зі ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В ході судового засідання встановлено, що дійсно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

у грудні 2020 року позивач [PERSON] звернулася у суд з позовом про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 27 жовтня 2012 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис за № 1121. Спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки, фактичні шлюбні відносини припинені, припинено спільне господарство, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі.(а.с. 20) Позивач в підготовче судове засідання не з"явилася. Надіслала заяву, посвідчену 08 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шиповською А.В., в якій просить провести судове засідання без її участі. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання також не з"явився. Надіслав до суду заяву, посвідчену 09 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шиповською А.В., в якій просить провести судове засідання без його участі. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 27 жовтня 2012 року перебувають у шлюбі, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1121, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7, 10) З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При укладенні шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище. При розгляді справи судом позивач просить зиінити прізвище " [PERSON] ", отримане після шлюбу,на дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, необхідно вирішити питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Прокурор Гадяцького району Полтавської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що після померлого [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка розташована на території Березоволуцької сільської ради площею 3,71 га, вартістю 36432 (тридцять шість тисяч чотириста тридцять дві) грн. 21 коп., та спадкоємці після померлого відсутні. Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги повністю підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві . Зацікавлена особа Березоволуцька сільська рада надала заяву про розгляд справи за відсутності представника та визнання заявлених вимог. Представник зацікавленої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Березоволуцької сільської ради, [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на [INFO] року - день смерті, за адресою: с. Березова Лука Гадяцького району Полтавської області, один. Інших зареєстрованих осіб станом на [INFO] року не значилося (а.с. 4). [PERSON]помер [INFO] року, що підтверджується актовим записом про смерть № 25 від 15.08.2005 року, виданим виконавчим комітетом Березоволуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області (а.с. 5). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 39531871 від 04.02.2015 року спадкова справа на [PERSON] відсутня (а.с. 8). Згідно п. п. 1, 3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадщину, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими законами. Право подавати заяви про визнання спадщини відумерлою в інтересах територіальної громади мають також органи прокуратури відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру". Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, заяву про визнання спадщини відумерлою подано після спливу одного року з часу відкриття спадщини, тому заява Соснівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Прокурор Гадяцького району Полтавської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що після померлої [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка розташована на території Березоволуцької сільської ради площею 3,37 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 14899 (чотирнадцять тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять) грн. 00 коп., та спадкоємці після померлої відсутні. Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги повністю підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві . Зацікавлена особа Березоволуцька сільська рада надала заяву про розгляд справи за відсутності представника та визнання заявлених вимог. Представник зацікавленої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Березоволуцької сільської ради, [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] року - день смерті за адресою: с. Березова Лука Гадяцького району Полтавської області (а.с. 4). [PERSON]померла [INFO] року, що підтверджується актовим записом про смерть № 8 від [INFO] року, виданим виконавчим комітетом Березоволуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області (а.с. 5). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 39531911 від 04.02.2015 року спадкова справа на [PERSON] відсутня (а.с. 7). Згідно п. п. 1, 3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадщину, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими законами. Право подавати заяви про визнання спадщини відумерлою в інтересах територіальної громади мають також органи прокуратури відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру". Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, заяву про визнання спадщини відумерлою подано після спливу одного року з часу відкриття спадщини, тому заява Соснівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~\~до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом\~про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 01.11.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №1844. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливо. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач визнає позовні вимоги, просить суд задовольнити. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.11.2014 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, за актовим записом №1844. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Суперечки про місце проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу, неповнолітня донька, [PERSON], залишиться проживати з матір'ю [PERSON]. На даний час майновий спір між сторонами відстуній. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про одруження серії І-КЕ №126708 відповідач до одруження іменувалася "Пасько", а після одруження взяла прізвище чоловіка -"Сорокіна". В заяві, що надійшла до суду від відповідача, зазначено, що після розірвання шлюбу вона бажає і надалі іменуватися прізвищем "Сорокіна". Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про розірвання шлюбу . В своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 12.03.1988 року в Міському палаці одруження за актовим записом №444. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сімї неможливо. Шлюбні відносини припинилися ще у 2010 році і на даний час подружжя проживає окремо. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач визнає позовні вимоги, просить суд задовольнити. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.03.1988 року сторони зареєстрували шлюб в Міському палаці одруження за актовим записом №444. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] відповідач до одруження іменувалася "[PERSON]", а після одруження взяла прізвище чоловіка -"[PERSON]". В заяві, що надійшла до суду від відповідача, зазначено, що після розірвання шлюбу вона бажає і надалі іменуватися прізвищем "[PERSON]". Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 15.10.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №1677. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливо. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач визнає позовні вимоги, просить суд задовольнити. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.10.2015 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, за актовим записом №1677. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Суперечки про місце проживання дітей немає. Після розірвання шлюбу, діти залишаться проживати з матір'ю - [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] відповідач до одруження іменувалася "[PERSON]", а після одруження взяла прізвище чоловіка -"[PERSON]". В заяві, що надійшла до суду від відповідача, зазначено, що після розірвання шлюбу вона бажає і надалі іменуватися прізвищем "[PERSON]". Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~\~до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом\~про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 04.11.1986 року у Палаці одружень м. Макіївка Донецької області за актовим записом №3495. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливо. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.11.1986 року сторони зареєстрували шлюб в Палаці одружень м. Макіївка Донецької області, за актовим записом №3495. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Сторони проживають окремо, стосунків не підтримують. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про одруження серії ІV-НО №498127 позивач до одруження іменувалася "Пунько", а після одруження взяла прізвище чоловіка -"Солонуха". В заяві, що надійшла до суду від позивача, зазначено, що після розірвання шлюбу вона бажає і надалі іменуватися прізвищем "Солонуха". Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved