Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В позовній заяві позивач моторне (транспортне) страхове бюро України зазначив, що 01.05.2016 року о 10 годині 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем Тойота Камрі, номерний знак [NUMBER] , перед зміною напрямку руху, не переконався у безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Тойота РАВ-4, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , після чого автомобіль Тойота РАВ-4 змінивши напрямок руху скоїв наїзд на автомобіль Хюндай, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2016 року по справі № 202/3129/16-п водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. У зв`язку з чим власник транспортного засобу Тойота РАВ-4, номерний знак [NUMBER] , звернувся за відшкодуванням до МТСБУ. Розмір регламентної виплати склав 58 622, 56 грн. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди склав 704, 99 грн. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 59 327, 55 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2016 року о 10 годині 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем Тойота Камрі, номерний знак [NUMBER] , перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Тойота РАВ-4, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , після чого автомобіль Тойота РАВ-4 змінивши напрямок руху скоїв наїзд на автомобіль Хюндай, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Тойота РАВ-4, номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2016 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В силу вимог частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. [PERSON] звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до наказу № 2679 від 31.03.2017 року МТСБУ прийняло рішення про виплату потерпілій [PERSON] з фонду захисту потерпілих у рахунок відшкодування шкоди 58 622, 56 грн. Згідно з платіжним дорученням № 2679рв від 31.03.2017 року МТСБУ перерахувало відшкодування у вищевказаному розмірі. Регулювання діяльності та здійснення регламентних виплат МТСБУ здійснюються відповідно до розділу IV Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 даного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, сплативши відшкодування потерпілому, МТСБУ набуло право зворотної вимоги в порядку регресу до винної особи, якою в даному випадку є відповідач, у розмірі виплаченого відшкодування відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України та статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Враховуючи той факт, що відповідачем вищевказані витрати позивачу в добровільному порядку до теперішнього часу не відшкодовані, позов є обґрунтованим та з відповідача на користь МТСБУ необхідно стягнути витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 58 622, 56 грн. Однак, представником МТСБУ не було надано доказів понесених витрати на збір документів та визначення розміру шкоди, які позивач просить суд стягнути з [PERSON] у сумі 704, 99 грн., а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 076, 77 грн. (98, 80 %).

Outcome: partial