Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод", третя особа на стороні позивачів: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги після зміни предмету та підстав позову обгрунтували наступним. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі та є вдовою [PERSON] , який помер [INFO] [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Крім доньки [PERSON] у [PERSON] від шлюбу з [PERSON] є син [PERSON] , який відмовився від спадщини після смерті батька на користь матері та сестри. Тому [PERSON] разом з донькою [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 09.04.2020 р. приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом кожному із спадкоємців належить 1/2 частина спадкового майна, яке включає: житловий будинок з господарськими приміщеннями та спорудами за [ADDRESS] . Крім цього, на час смерті [PERSON] мав право на отримання від Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод" грошової компенсації його частки майна у статутному капіталі вказаного товариства у розмірі 42 752,30 грн. ТДВ "Яготинський маслозавод" в порушення ч.ч. 6,7 ст. 24 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не повідомило [PERSON] ні про виключення його із складу учасників товариства, ні про розмір компенсації його частки, що підлягає виплаті, а також не повідомило строк та спосіб виплати такої компенсації його частки. Вони неодноразово зверталися в усній формі до керівництва ТДВ "Яготинський маслозавод" з проханням виплатити їм, як спадкоємцям [PERSON] компенсацію його частки у статутному капіталі товариства, але їм було запропоновано вирішити спір у судовому порядку, оскільки у свідоцтва про спадщину на вказано в якості спадкового майна грошових коштів, які є компенсацією частки майна у статутному капіталі товариства. Просили визнати за ними право власності на компенсацію частки майна у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод" у розмірі 42 752, 30 грн. Третя особа [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод" про визнання права власності на спадкове майно, котрий обгрунтований наступним. Він прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , що підтверджується заявою, поданою до нотаріальної контори у встановлений термін, а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, Витягом зі Спадкового реєстру. Разом з ним у рівних частках спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] . Разом з іншим майном, право власності на яке на даний час спажкоємцями вже зареєстроване, на час смерті він мав право на отримання від ТОВ "Яготинський маслозавод" грошової компенсації його частки майна у статутному капіталі вказаного товариства у розмірі 42 752,30 грн. Дані обставини підтверджуються інформаційною довідкою за № 1100 від 03.11.2020 р., з якої вбачається, що 04.06.2018 р. за рішенням зборів учасників ТДВ "Яготинський маслозавод" його було виключено із складу учасників ТДВ "Яготинський маслозавод" та погоджено виплатити йому вартість частини майна товариства пропорційно до його частки у статутному капіталі товариства, при цьому сума коштів належна йому до виплати складає 42 752,30 грн. ТДВ "Яготинський маслозавод" у порушення вимог ч.ч.6,7 ст. 24 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не повідомило його ні про виключення його із складу учасників товариства, ні про розмір компенсації його частки, що підлягає виплаті, а також не повідомило строк та спосіб виплати такої компенсації його частки. Він разом з матір"ю [PERSON] та сестрою [PERSON] неодноразово звертався в усній офрмі до керівництва ТДВ "Яготинський маслозавод" з проханням виплатити їм, як спадкоємцям [PERSON] компенсацію його частки у статутному капіталі товариства, але їм було запропоновано вирішити спір у судовому порядку, оскільки у свідоцтві про спадщину не вказано в якості спадкового майна грошових коштів, які є компенсацією частки майна у статуному капіталі товариства. Просив визнати за ним, як і за [PERSON] та [PERSON] право власності у рівних частках на набуті в порядку спадкування за законом грошові кошти, які є компенсацією частки майна померлого у статутному капіталі ТДВ "Яготинський маслозавод" у розмірі 42 752 грн. 30 коп. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 2000 грн. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 2 липня 2020 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 4 грудня 2020 р. замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного - Товариство з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод", та замінено третю особу без самостійних вимог Товариство з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод" на третю особу на стороні позивачів [PERSON] . Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 19 липня 2021 р. позов третьої особи [PERSON] із самостійними вимогами щодо предмета спору до Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод" про визнання права власності на спадкове майно, об`єднано в одне провадження із первісним позовом [PERSON] , [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод", третя особа на стороні позивачів: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання позивачі за первісним позовом, третя особа із самостійними вимогами [PERSON] та їх представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачів в заяві до суду просила розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги з врахуванням зміни предмету та підстав позову підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у його відсутності. У задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на правничу допомогу просив відмовити. Надав письмові пояснення, в котрих зазначив, що заявлені позивачами вимоги не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки нормами Цивільного кодексу України, ЗУ "Про господарські товариства", ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не передбачено виплату компенсації учаснику товариства, який вийшов з числа учасників такого товариства та/або був виключений з їх числа. Таким чином, прдставник позивачів просить визнати порушене право-встановити право власності на компенсацію частки майна у статутному капіталі, яке не передбачене нормами чинного законодавства України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення частково, а позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні установлено, що позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] , (копія свідоцтва про одруження, а.с.6, копія свідоцтва про смерть, а.с. 10). Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , (копія свідоцтва про народження, а.с. 8, копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 9). [PERSON] є сином померлого [PERSON] , (копія свідоцтва про народження, а.с. 67 матеріалів спадкової справи.). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими приміщеннями та спорудами за [ADDRESS] , земельних ділянок, автомобіля марки "ВАЗ 2106", реєстраційний номер [NUMBER] , (а.с. 83-84,88). Крім цього, на час смерті [PERSON] мав право на отримання від Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод" грошової компенсації його частки майна у статутному капіталі вказаного товариства у розмірі 42 752,30 грн., (а.с. 14, 121). Згідно із ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Ураховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що за [PERSON] , за [PERSON] та за [PERSON] необхідно визнати право власності на компенсацію частки майна у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод", у загальному розмірі 42 752, 30 грн., у рівних частках, за кожним. Щодо відшкодування судових витрат, суд приймає до уваги наступне. Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2020 р. ( у справі № 638/7748/18, провадження № 61-13573св19) дійшов наступного висновку. В силу вимог ч.ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, по`вязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником позивача надано на підтвердження своїх вимог акт приймання-передачі виконаних робіт від 11.05.2020 р., квитанції до прибуткового касового ордера, розрахунок судових витрат, (а.с. 182-186, 199-200). Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані із розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Ураховуючи ступінь складності справи та положення ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на оплату адвоката, суд погоджується із клопотанням представника відповідача щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та з урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 та ст. 137 ЦПК України, вважає, що із Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод" слід стягнути на користь [PERSON] , [PERSON] , на кожного, в рівних частках- 840, 80 грн. судового збору та 2000 гн. за надання правничої допомоги, на користь [PERSON] 500 грн. витрат за надання правничої допомоги, а в стягненні решти судових витрат відмовити. Ураховуючи, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, як інвалід 2 групи, то із Товариства з додатковою відповідальністю "Яготинський маслозавод" слід стягнути на користь держави 908 грн. судового збору.

Outcome: partial