Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

У червні 2016 року до суду звернувся [PERSON] опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації з позовною заявою до [PERSON], співвідповідача [PERSON], третя особа: Кременчуцька місцева прокуратура про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла. В своїй позовній заяві позивач вказував, що на обліку служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КЕ № 206321, видане виконавчим комітетом Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 12.09.2014), як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що мати - громадянка [PERSON], [INFO] (паспорт серії КО № 951305, виданий Кременчуцьким PC УДМС України в Полтавській області 17.01.2014), ухиляється від виконання батьківських обов'язків; відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. 22.02.2016 року до служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації звернулася громадянка [PERSON], [INFO], із заявою щодо влаштування її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради. Цього ж дня до служби у справах дітей Кременчуцької райдержадміністрації надійшов акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину від 20.02.2016 року, в якому йшлося про те, що о 18 годині 10 хвилин, на території Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини була виявлена дитина чоловічої статі - [PERSON], [INFO], зі слів працівників Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини, в кармані дитячого одягу було знайдено свідоцтво про народження. 22.02.2016 року, малолітнього [PERSON] було влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради. [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до висновку служби у справах дітей Кременчуцької райдержадміністрації від 03.05.2015 року № 01-15/517, громадянка [PERSON] попереджена про те, що в разі невиконання батьківських обов'язків щодо виховання, утримання, оздоровлення та лікування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], вона буде позбавлена батьківських прав. Громадянка [PERSON] письмово зобов'язувалась кожного тижня з'являтися до служби у справах дітей райдержадміністрації, а 26 лютого 2016 року - повідомити адресу проживання, місце роботи. У зазначений у заяві термін 26.02.2016 року, [PERSON] на співбесіду не з'явилась. У зв'язку з цим служба у справах дітей райдержадміністрації розмістила оголошення в газеті „Перемога" про виклик [PERSON] на співбесіду. Громадянка [PERSON] з'явилась до служби у справах дітей на співбесіду 04.03.2016 року, надала письмові пояснення про причини неявки 26.02.2016 року, та повідомила, що на даний час проживає за адресою: [INFO], працює в місті Кременчуці, але підтверджуючих довідок не надала. Більше до служби у справах дітей райдержадміністрації [PERSON] не з'являлася. Дитину в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася життям та здоров'ям малолітнього сина. 25.05.2016 року служба у справах дітей райдержадміністрації розмістила оголошення в газеті „Перемога" про виклик гр. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій райдержадміністрації. На засідання комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій райдержадміністрації, де розглядалось питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], гр. [PERSON] не з'явилася. Відповідно до висновку № 1-53/245 від 25.05.2015 року, орган опіки та піклування Кременчуцької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON]. Згідно з довідкою-характеристикою, наданою Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 03.06.2016 року № 343, [PERSON] не виконує батьківські обов'язки відносно малолітнього сина [PERSON]. На підставі вищевикладеного позивач просив суд, ухвалити рішення, яким: Позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Стягнути з громадянки [PERSON], [INFO], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти, які перераховувати на особистий рахунок дитини (№ рахунку 26201036450316), який відкрито у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Накласти заборону на відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, село Гориславці, вулиця Петровського, будинок 100, який належить на праві власності [PERSON], [INFO], до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Представник позивача [PERSON] опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Не заперечували проти винесення заочного рішення. Прокурор Севастян О.В. в судовому засіданні вважала за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача. Відповідач [PERSON] та співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв про розгляд справи за їх присутності або про причини неявки від відповідача та співвідповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на обліку служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КЕ № 206321, видане виконавчим комітетом Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 12.09.2014 року), як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що мати - громадянка [PERSON], [INFO] (паспорт серії КО № 951305, виданий Кременчуцьким PC УДМС України в Полтавській області 17.01.2014 року), ухиляється від виконання батьківських обов'язків; відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.) 20.02.2016 року, до служби у справах дітей Кременчуцької райдержадміністрації надійшов акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину від 20.02.2016 року, в якому йшлося про те, що о 18 годині 10 хвилин, на території Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини була виявлена дитина чоловічої статі - [PERSON], [INFO]. 22.02.2016 року до служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації звернулася громадянка [PERSON], [INFO], із заявою щодо влаштування її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради, що підтверджується відповідною заявою [PERSON] від 22.02.2016 року. 22.02.2016 року, малолітнього [PERSON] було влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради, що підтверджується розпорядженням голови Кременчуцької райдержадміністрації Полтавської області № 33 від 22.02.2016 року, про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини. [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 342 від 03.06.2016 року, видана Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Відповідно до висновку служби у справах дітей Кременчуцької райдержадміністрації від 03.05.2015 року № 01-15/517, громадянка [PERSON] попереджена про те, що в разі невиконання батьківських обов'язків щодо виховання, утримання, оздоровлення та лікування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], вона буде позбавлена батьківських прав. Громадянка [PERSON] письмово, 22.02.2016 року, зобов'язувалась кожного тижня з'являтися до служби у справах дітей райдержадміністрації, а 26 лютого 2016 року - повідомити адресу проживання, місце роботи. У зазначений у заяві термін 26.02.2016 року, [PERSON] на співбесіду не з'явилась. У зв'язку з цим служба у справах дітей райдержадміністрації розмістила оголошення в газеті „Перемога" про виклик [PERSON] на співбесіду. Громадянка [PERSON] з'явилась до служби у справах дітей на співбесіду 04.03.2016 року, надала письмові пояснення про причини неявки 26.02.2016 року, та повідомила, що на даний час проживає за адресою: [INFO], працює в місті Кременчуці, але підтверджуючих довідок не надала, більше до служби у справах дітей райдержадміністрації [PERSON] не з'являлася. Дитину в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася життям та здоров'ям малолітнього сина, що не оспорюється сторонами. 25.05.2016 служба у справах дітей райдержадміністрації розмістила оголошення в газеті „Перемога" про виклик гр. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Кременчуцькій райдержадміністрації. Відповідно до висновку № 1-53/245 від 25.05.2016 року, орган опіки та піклування Кременчуцької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON]. Згідно з довідкою-характеристикою, наданою Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 03.06.2016 року № 343, [PERSON] не виконує батьківські обов'язки відносно малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.\~ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"\~в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. П. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачає позбавлення батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України та ч. 2\~ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Пункт 3 ч.1 ст. 247 СК України встановлює, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Згідно п.3 ч.3 ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадку влаштування дитини на виховання до дитячого будинку сімейного типу, закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у вказаних закладах. Відповідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сімї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частина 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» вказує, що у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сімї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сімї. Відповідно до довідки № 420, виданої 25.07.2016 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, за [PERSON] згідно запису погосподарської книги № 0144-1 лічиться житловий будинок і надвірні будівлі в селі Гориславці Кременчуцького району Полтавської області, вул. Центральна, буд.100. Таким чином, задля забезпечення дотримання прав малолітнього [PERSON] на користування будинком і недопущення вчинення правочинів, що позбавлять його такого права до досягнення повноліття, суд вважає за необхідне в передбаченому ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» порядку накласти заборону на відчуження житла дитини належної [PERSON]. Таким чином, оскільки є законні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягнення з неї аліментів на утримання дитини та накладення заборони на відчуження нерухомого майна, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved