Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до ДП Світловодський завод "Калькулятор" про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 2406 грн. 28 коп. та відшкодування моральної шкоди у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у сумі 2000 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона працювала на Державному підприємстві Світловодський завод "Калькулятор" і була звільнена 27.04.1999 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. Підприємство не провело з нею повний розрахунок при звільненні і згідно довідки заборгованість складає 2992 грн. 17 коп. Часткова заробітна плата вже була стягнута рішенням Світловодського міського суду від 17.02.2000 року в сумі 585 грн. 89 коп., а решта суми заробітної плати в розмірі 2406 грн. 28 коп. в судовому порядку не стягнута. Крім цього вказує, що тривалою затримкою розрахунку при звільненні їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у 2000,00 грн. Представник позивача [PERSON], котра діє на підставі довіреності від 09.04.2012 року в інтересах [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пославшись на обставини, якими їх обґрунтовує та на докази, що їх стверджують. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача ДП Світловодський завод "Калькулятор" в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач був повідомлений за місцезнаходженням юридичної особи, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Особа вважається повідомленою за місцем її реєстрації і в тому разі, якщо вона відсутня за такою адресою. За таких підстав, за згоди представника позивача, суд виніс ухвалу про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Судом встановлено, що позивач працювала на ДП Світловодський завод "Калькулятор" з 25.07.1977 року та була звільнена 27.04.1999 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату (а.с. 10-11). Відповідно до архівної довідки Ас-76/15 від 04.02.2015 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 01.01.2006 року складає 2992 грн. 17 коп. Рішенням Світловодського міського суду Кіровоградської області від 17.02.2000 року по справі № 2-579/2000 стягнуто з Світловодського заводу "Калькулятор" на користь [PERSON] 585 грн. 89 коп. (а.с. 13). Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Доказів того, що вказана сума була сплачена позивачу відповідач не надав, тому суд вважає доведеним факт існування заборгованості по заробітній платі, яка належить до виплати [PERSON], а позовні вимоги в цій частині, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Із змісту ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні позивачка зазнала моральних страждань, що супроводжувалось почуттям приниженості, несправедливості, проте розмір моральних страждань у їх грошовому виразі суд вважає значно завищеним, а також, враховуючи фінансовий стан відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне розмір відшкодування моральної шкоди визначити в сумі 500 грн. 00 коп. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial