Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Реал Банк" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №ФС-2115/09-2-09 в сумі 18 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 15 листопада 2013 року між ПАТ "Реал Банк" та [PERSON] укладено Кредитний договір №ФС-2115/09-2-09, згідно умов якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використовування грошові кошти в сумі 18 000,00 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 коп., на строк до 14 листопада 2016 року, процента ставка за користування кредитом складає 18,00 % річних, а позичальник зобов'язувався використати кредит на зазначені в Договору цілі та забезпечити повернення одержання Кредиту та сплату процентів за користування Кредитом на рахунки, вказані в п.4.1 Договору. Позивач ПАТ "Реал банк" в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання позичальнику кредитних коштів у відповідності до умов укладеного кредитного договору. Однак, всупереч вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору, відповідач систематично порушував та належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором №ФС-2115/09-2-09 від 14 листопада 2013 року на загальну суму 20 225,14 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 14 741,67 грн. прострочена заборгованість за процентами - 886,92 грн., поточна заборгованість за процентами - 94, 51 грн., заборгованість по сплаті пені за кредитом - 4 235,68 грн., заборгованість по сплаті пені за процентами - 266,36 грн., що підтверджується залученими до позову розрахунками. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 2014 р., постановленою на підставі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України", визначена підсудність позовної заяви ПАТ "РЕАЛ БАНК" Святошинському районному суду м. Києва. Представник позивача Мартян О.В. в судовому засіданні підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в поданій заяві. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилась, з урахуванням положень ст.12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в зв'язку з неможливістю надсилання будь-яких поштових відправлень, що підтверджується листом підприємства зв'язку УДППЗ «Укрпошта» була повідомлена про розгляд справи через офіційний веб-сайт Святошинського районного суду м.Києва (офіційний веб-портал судова влада України). На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2013 року між ПАТ "Реал банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №ФС-2115/09-2-09. (а.с. 4-6) Згідно умов п. 1.1 п. 1 Договору Банк надав позичальнику кредит у сумі 18 000,00 грн. на умовах сплати процентів за користування кредитом та терміном остаточного повернення Кредиту 14.11.2016 року. Відповідно до п. 1.4. Договору розмір фіксованої плати за користування Овердрафтом складає 18% річних. Пунктом 5.3 вказаного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредиту та відсотків за кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5 відсотків від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Таким чином, проценти можуть нараховуватись (сплачуватись) і за зобов'язаннями в разі прострочення платежу. В цьому разі підставою застосування процентів є порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Таким чином, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Як передбачено п.6.3 Кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання кінцевого терміну погашення Кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, суму пені і штрафів, передбачених цим договором, у випадках, які визначені згідно з цим Договором істотними та можуть негативно вплинути на стан кредитної заборгованості позичальника, а саме - позичальник прострочив свої зобов'язання щодо повернення Кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць ( відповідно до умов цього договору),позичальником не виконуються зобов'язання, прийняті ним на себе відповідно до укладеного договору забезпечення щодо наявності та належного збереження майна, наданого в забезпечення виконання за цим Договором, в т.ч. порушення правил про наступну заставу, відчуження чи інших правил про розпорядження предметом застави, а також порушення ним правил щодо їх заміни рівноцінним майном у встановленому законодавством порядку (п.5.10 Договору). 24 вересня 2014 року (вих. №09-209/4196) ПАТ "Реал Банк" надсилало боржнику [PERSON] письмову вимогу про сплату у повному обсязі, в строк до 08.10.2014 року, заборгованості за Кредитним договором №ФС-2115/09-2-09 від 15.11.2013 року, яка станом на 24.09.2014 року, складає загальний розмір 15 577,7 грн. з яких: прострочені проценти за користування Кредитом - 668,82 грн., поточна заборгованості за кредитом - 14 741,67 грн., поточна заборгованість за процентами в сумі - 167,21 грн., однак вказана вимога залишена без належного реагування з боку відповідача [PERSON] (а.с. 14) Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору в частині погашення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором №ФС-2115/09-2-09 від 15.11.2013 року, яка станом на 14 жовтня 2014 року складає 20 225,14 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 14 741,67 грн. прострочена заборгованість за процентами - 886,92 грн., поточна заборгованість за процентами - 94, 51 грн., заборгованість по сплаті пені за кредитом - 4 235,68 грн., заборгованість по сплаті пені за процентами - 266,36 грн., суд при визначені суми заборгованості бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази на спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії кредитного договору. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Реал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, тому присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Реал Банк" заборгованість за Кредитним договором №ФС-2115/09-2-09 від 15.11.2013 року в розмірі 20 225,14 грн. Як убачається з матеріалів справи, на підставі Постанови Правління Національного банку України № 295 від 21 травня 2014 року було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Реал Банк" (а.с. 22). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2014р. № 34 призначено уповноваженої особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Реал Банк" провідного юрисконсульта відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможних банків Кадирова Владислава Володимировича на період з 21 травня 2014 року по 20 травня 2015 року. (а.с. 23) Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду щодо останнього розпочато процедуру ліквідації. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. Оскільки, зазначений позов поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов'язаний із здійсненням тимчасової адміністрації, то позивач ПАТ "Реал Банк" звільнений від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved