Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що 02.09.2012 року між нею та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, у зв'язку з чим складено актовий запис за № 1885. У шлюбі в них народився син - [PERSON] ([INFO]). Через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивних результатів не дали, що стало приводом для звернення позивача з вказаним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, проте подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити дошлюбне прізвище "[PERSON]". Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних і доказів, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 02.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, зареєстровано шлюб [PERSON]. з [PERSON], у зв'язку з чим складено актовий запис за № 1885 (а.с. 5). Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка "[PERSON]". У шлюбі в подружжя народився син - [PERSON] ([INFO], а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з частиною другою статті 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. За змістом статті 111 СК, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що через різні погляди на життя спільне життя подружжя не склалося, спроби зберегти сім`ю позитивного результату не дали, у зв'язку з чим сім`я фактично розпалась. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно частини третьої статті 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про задоволення позову. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити дошлюбне прізвище "[PERSON]", що узгоджується з приписами ст. 113 СК України. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved