Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менш 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з листопада 2018 року на обліку Служби перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як дітина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження матір`ю дитини є [PERSON] , батько - [PERSON] написала заяву про влаштування сина [PERSON] до Центру соціально-психологічної реабілітації Дарницького району БФ "Асперн", де дитина мала змогу пройти реабілітацію, а мати могла його відвідувати та брати участь у його житті. Відповідно до наказу від 27.11.2018 року № 219 [PERSON] поставлено на облік у службі у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА в м.Києві як такого, що проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до повідомлення Центру від 09.09.2019 року за вх. №101/46/3054 [PERSON] відвідувала свого сина чотири рази (29.10.2018 року, 07.11.2018 року, 10.11.2018 року та 11.02.2019 року), тоді як батько [PERSON] дитину не відвідав жодного разу. Під час роботи з сім`єю з`ясовано, що батьки [PERSON] та [PERSON] бачити свого сина [PERSON] та дізнаватись про його справи не мають бажання. З огляду на зазначене, батьки дитини самоусунулися від своїх батьківських обов`язків, не дбають про фізичний та розумовий розвиток своєї дитини. Ухвалою суду від 29.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 21.02.2020 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 12.06.2020 року провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав закрито, у зв`язку із смертю [PERSON] 08.11.2019 року. До початку судового засідання представник позивача, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Як вбачається з наданих документів, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.11.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 4006. Вказана дитина перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, оскільки батьки дитини ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо утримання, виховання і догляду за дитиною (наказ служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 27.11.2018 року № 219). Починаючи з жовтня 2018 року до Служби надходили повідомлення: з гімназії № 237 про те, що [PERSON] до школи не готовий, в нього відсутні зошити та шкільне приладдя, тривалий час [PERSON] не змінював одяг, його речі брудні; заява від сусідів [PERSON] , де зазначено про неналежне виконання батьками батьківських обов`язків відносно їх дитини, про постійні бійки в стані алкогольного сп`яніння між батьками [PERSON] та виклики поліції, свідком чого постійно є [PERSON] . Також, було зазначено, що сім`я останнім часом проживає на смітнику разом з дитиною. Згідно з повідомленням від КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Дарницького району м.Києва [PERSON] разом з матір`ю відвідував лікарів останній раз у березні 2017 року. За заявою [PERSON] у жовтні 2018 року, дитину було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації Дарницького району БФ "Асперн", де [PERSON] перебуває по теперішній час. З повідомлення Дарницького УП ГУ НП України у м.Києві батько дитини протягом 2018-2019 років притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 175-1 ч., 178 ч. 1, 183, 173-2 ч. 1 КУпАП. Місце знаходження батька дитини на разі не відомо, за місцем реєстрації він не живе, зі слів сусідів, батько дитини веде бродяжницький спосіб життя. Протягом всього часу перебування дитини у Центрі батько жодного разу не відвідав дитину та не бере ніякої участі у житті [PERSON] . Як вбачається з наданого свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] , виданого 09.11.2019 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві - [PERSON] померла [INFO] . Згідно висновку Дарницької РДА в м.Києвівід 15.05.2020 року № 101-3757/03, з метою захисту майбутнього та інтересів дитини, на підставі ст. 164 СК України, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не піклується про свою дитину, не цікавляться станом її здоров`я, не виконує своїх батьківських обов`язків. Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.12 ч.2 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки, умисно самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 8 ч.2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (зі змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 року, передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов`язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки. На підстави ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в т.ч. і орган опіки та піклування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не бажає займатись вихованням дитини та виконувати свої батьківські обов`язки, в зв`язку з чим суд, як крайньою мірою, вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є правовим способом захисту прав і інтересів дитини. Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги до дитини з боку батька, небажання відповідача та його свідоме ухилення займатися вихованням сина та матеріально забезпечувати, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є обгрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст.166 СК України для відповідача настають правові наслідки позбавлення його батьківських прав. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає за необхідне зазначити про таке. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ст.182 ч.2 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в частці від доходу батька. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, інших утриманців не має. За вказаних обставин суд, з метою дотримання прав та інтересів малолітньої дитини, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам сторін та чинному законодавству. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли повне підтвердження в ході судового розгляду. Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 15.10.2019 року. На підставі ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також з відповідача згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 1536,80 грн. (за 2 вимоги немайнового характеру по ставкам, що діяли на час звернення позивача), оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі закону. На підставі ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, ст. 51 ч. 2 Конституції України, ст.ст. 3, 150, 155, 157, 166, 180-182, 191 СК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved