Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 16.01.2017 року звернувся [PERSON] з позовом до Одеської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його бабусі [PERSON], померлої 17 червня 2016року, терміном на три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. У судове засідання 21.06.2017року позивач не зявився, але надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У судове засідання 21.06.2017року представник відповідача не зявився, але 15.05.2017року надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника Одеської міської ради. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У звязку з чим, судом було ухвалено провести розгляду справи за відсутності сторін по справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-АГ №619775 та серії IV-ЖД №492919 (а.с. 10, 14). 17 червня 2016року померла [PERSON] бабуся позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 18 червня 2016року, актовий запис №6304 (а.с.4), яка була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO], що підтверджується копією довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) №2059 від 15.08.2016року (а.с.7). Листом від 21.12.2016року №161/01-16 Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] повідомила позивача - [PERSON] та його батька [PERSON], який є сином померлої, що строк для прийняття спадщини вже сплинув, у звязку з чим, нотаріус не має права відкривати спадкову справу та видавати свідоцтва про право на спадщину (а.с. 11). З матеріалів справи також вбачається, що 03 березня 2017року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено заяву [PERSON], відповідно до якої, [PERSON] відомо про смерть 17 червня 2016 року, його матері [PERSON], [INFO], яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Спадщину, що залишилася після померлої, протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не прийняв. До суду з приводу продовження строку для прийняття спадщини згідно ст.1272 Цивільного кодексу України звертатися не буде, а також сповістив, що не заперечує проти оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я онука померлої - [PERSON], [INFO] (а.с. 29). Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори, оскільки довго не міг зустрітися зі своїм батьком, який мешкав разом з померлою бабусею, та отримати документи, які необхідні для прийняття спадщини. З відповідей Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 23.05.2017року за №2916/01-16 та від 15.06.2017року за №3531/01-16 вбачається, що згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.05.2017року за №47801316 та від 15.06.2017року №48083862, спадкова справа до майна померлої 17.06.2016року [PERSON] не заводилася. У звязку з вищевикладеним, позивач був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно\~зі ст. 1 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~ зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Згідно з ч. 1\~ст. 8 ЦПК України\~суд вирішує справи відповідно до\~Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5\~ст. 8 ЦПК України). Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.\~ Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~ратифікована Україною\~Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року\~і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132). Проте «право на суд» не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року). З практики Європейського суду з прав людини випливає, що\~Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ Суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, які повязані з обєктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, з урахуванням того, що інший спадкоємець його батько [PERSON] не заперечує проти оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я онука померлої - [PERSON], суд вважає можливим визначити йому додатковий строк для подання такої заяви. Зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, з урахуванням відсутності заперечень, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved