Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Європейський страховий альянс» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Європейський страховий альянс» відшкодування у сумі 12 069 грн 86 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 15.10.2015 між ПАТ «Європейський страховий альянс» та ПАТ «Правекс Банк» укладено договір страхування транспортного засобу № 1047182, відповідно до умов якого ПАТ «Європейський страховий альянс» зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Тойота, державний номер [NUMBER] . 04.10.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.10.2019 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку СТО вартість відновлювального ремонту склала 29 948 грн, тому виплата страхового відшкодування за ДТП склала 29 948 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату ДТП застрахована за полісом серії АО № 0494881 в ПрАТ «УПСК». Ліміт відповідальності згідно Полісу за шкоду, заподіяну майну, складає 100000,00 грн, розмір франшизи складає 2000 грн. 31.01.2020 відповідачем було сплачено розмір франшизи 2000 грн, а 08.05.2020 ПрАТ "УПСК" було сплачено на користь позивача 15 878 грн 14 коп., оціненої шкоди, страхового відшкодування у порядку суброгації, яка складається з вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 17 878,14 грн (встановленої звітом № 128/19 - 2000 грн франшизи). Таким чином, відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між завданою шкодою та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням розміру франшизи у розмірі 12 069,86 грн (29 948,00 грн (виплата страхового відшкодування позивачем) - 2000,00 грн (розмір франшизи, сплачений відповідачем) - 15878,14 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахування розміру франшизи). З метою досудового врегулювання спору 20.08.2020 позивач звернувся із заявою до відповідача про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації, однак заява була залишена без належного реагування, а тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача ПАТ «Європейський страховий альянс» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 09.12.2021 подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступнихї підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.10.2019, яка набрала законної сили 28.10.2019, встановлено, що 04.10.2019 о 14 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21101» державний реєстраційний номер [NUMBER] , по просп.Університетському, 2/5 у м. Кропивницький виїхав на регульоване перехрестя в вулицею Юрія Коваленка на заборонений (червоний) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота, державний номер [NUMBER] , який виїхав з прилеглої території на зелений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п.2.3 (б) 8.7.3 (е) ПДРУ, у наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн ( а.с.23). Власником транспортного засобу «ВАЗ 21101» державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого станом на дату ДТП застрахована за полісом серії АО № 0494881 в ПрАТ «УПСК», ліміт відповідальності згідно якого за шкоду, заподіяну майну, складає 100000,00 грн, розмір франшизи складає 2000 грн (а.с.19). З матеріалів справи, в тому числі з відповіді Національної поліції України, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, схеми місця ДТП, вбачається, що власником автомобіля Тойота, державний номер [NUMBER] . 04.10.2019, є ПАТ «Правекс Банк». 15.10.2015 між ПАТ «Європейський страховий альянс» та ПАТ «Правекс Банк» укладено договір страхування транспортного засобу № 1047182, відповідно до умов якого ПАТ «Європейський страховий альянс» зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Тойота, державний номер [NUMBER] . 07.10.2019 ПАТ «Правекс Банк» повідомило ПАТ «Європейський страховий альянс» про подію з транспортним засобом Тойота, державний номер [NUMBER] , та надало заяву про виплату страхового відшкодування, в якій зазначено, що суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим просить виплатити наступним чином: на СТО за реквізитами (а.с.24-25). Відповідно до рахунку СТО від 16.10.2019 вартість відновлювального ремонту склала 29948,00 грн (а.с.46), факт проведення ремонтних робіт на СТО, підтверджується актом виконаних робіт від 16.10.2019 (а.с.47). Отже, виплата страхового відшкодування за вищевказаною ДТП склала 29 948 грн (страховий акт № 2541/19/50/ТР25/00/2, розрахунок суми страхового відшкодування, висновок щодо розміру заподіяної шкоди а.с.48-50), яку позивач виплатив страхувальнику ПАТ «Правекс Банк», що підтверджується платіжними дорученнями № 12270 від 26.12.2019 та № 252 від 03.01.2020 (а.с.51-52). На замовлення ПрАТ «Європейський страховий альянс» СПД Мукієвським М.М. було надано звіт № 128/19 від 31.10.2019 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Тойота, державний номер [NUMBER] , яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу складає 17 878, 14 грн (а.с.31-45). Позивач із метою досудового врегулювання спору, 14.01.2020 звернувся до ПрАТ "УПСК" та відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) за вих.N2105/8 (а.с.54). Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Спеціальний Закон) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 12 Спеціального Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно статті 29 Спеціального Закону встановлено у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. 31.01.2020 відповідачем на користь позивача сплачено франшизу в розмірі 2000 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача (а.с.55), а ПрАТ "УПСК" здійснило виплату оціненої шкоди, страхового відшкодування у порядку суброгації у розмірі 15878,14 грн (розмір вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який розрахований у звіті № 128/19 від 31.10.2019, та з вирахуванням розміру франшизи 2000 грн, згідно полісу серії АО № 0494881 в ПрАТ «УПСК»), що підтверджується випискою по рахунку позивача (а.с.56). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.10.2019, завдано з вини відповідача [PERSON] . Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Постановою Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 645/3746/16-ц викладено позицію, згідно якої, "якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахуванням коефіцієнта Фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці." Постановою від 09.10.2019 у справі N9 649/384/16-ц визначено "Водночас положеннями Закону України «Про страхування» та ЦК України не встановлено обов`язку страховика при розрахунку розміру страхового відшкодування застосовувати коефіцієнт фізичного зносу щодо вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні. При цьому колегія суддів наголошує, що предметом спору у цій справі є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі, а саме відшкодування шкоди у вигляді понесених витрат на відновлення транспортного засобу, які були перераховані на СТО, тобто реальних збитків, які відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Законодавець розмежовує поняття «вартість відновлювального ремонту» та «матеріальний збиток, завданий унаслідок ДТП». Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків та у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу". Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Спеціального Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Тобто, ліміт відповідальності у розмірі 100 тисяч грн не означає 100% виплату у даному розмірі. Отже, страхова сума визначає лише максимальний розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, але при цьому, не змінює порядок визначення страхової виплати та не збільшує відповідальність страховика у випадах, якщо до нього з заявою про виплату звернувся не безпосередньо потерпілий, а страховик за договором майнового страхування. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд 07.02.2019 по справі № 645/3746/16. Таким чином, відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між завданою шкодою та вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням розміру франшизи у розмірі 12 069,86 грн (29 948,00 грн (виплата страхового відшкодування позивачем) - 2000,00 грн (розмір франшизи, сплачений відповідачем) - 15878,14 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахування розміру франшизи). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання щодо судових витрат, враховуючи положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що складає 1 135 грн, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 1 135 грн, підлягають стягненню з відповідача на корись позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved