Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

У квітні 2015 року позивач публічне акціонерне комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08 квітня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ЗАТ КБ "ПриватБанк"), правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] укладено кредитний договір №ZRZ0GK00004325, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 49000,00 доларів США на строк 20 років з 08 квітня 2008 року до 07 квітня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 1,04% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту - 2% щомісячно від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,96% річних від суми зарезервованих ресурсів. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 596,08 доларів США та в порядку, визначеному договором та графіком погашення кредиту. [PERSON] одержала та використала кошти, отримані в кредит. П.1.2. кредитного договору передбачено обов'язок позичальника повертати кредит, сплачувати відсотки, винагороди в зазначені договором строки. Проте позичальник за час дії кредитного договору не дотримувалася його умов, не сплачувала кредит і проценти за його користування у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 18 березня 2015 року загальна сума заборгованості [PERSON] становила 163937,00 доларів США, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 48714,61 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 35548,82 доларів США, заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 2639,89 доларів США, заборгованість зі сплати пені за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов'язань за договором у сумі 69216,93 доларів США, штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 7816,74 доларів США. З цих підстав ПАТ КБ "ПриватБанк" просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 163937,00 доларів США та судовий збір у сумі 3654,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, 04 червня 2015 року подала до суду заяву, в якій заперечувала проти позову з мотивів пропуску позивачем строку позовної давності, просила суд відмовити у його задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З матеріалів справи вбачається, що між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] укладено кредитний договір №ZRZ0GK00004325 від 08 квітня 2008 року, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 49000,00 доларів США на строк 20 років з 08 квітня 2008 року до 07 квітня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 1,04% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту - 2% щомісячно від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,96% річних від суми зарезервованих ресурсів. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 596,08 доларів США та в порядку, визначеному договором та графіком погашення кредиту (а.с.8-10). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідачеві [PERSON], які вона використала у повному обсязі. П.1.2. кредитного договору передбачено обов'язок позичальника повертати кредит, сплачувати відсотки, винагороди в зазначені договором строки. Ст.526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №ZRZ0GK00004325 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, процентів за його користування, допустила заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 48714,61 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 35548,82 доларів США, заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 2639,89 доларів США, заборгованість зі сплати пені за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов'язань за договором у сумі 69216,93 доларів США, штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 7816,74 доларів США. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до розділу 8 кредитного договору у разі порушення термінів оплати, передбачених п.8.1.1. (в тому числі оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі) в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів. Ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу зазначеної статті, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій: невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Відтак, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Ч.1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п.5.1. кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п.8.4. договору за кожний день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеного банком не зараховується. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит надається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Загальний розмір пені за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №ZRZ0GK00004325 становить 69216,93 доларів США. За положеннями ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Зважаючи на очевидну невідповідность розміру пені, нарахованої позивачем, розміру збитків, які він поніс внаслідок прострочення виконання позичальником [PERSON] зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі повернення кредиту та процентів за користування ним, з метою недопущення безпідставного збагачення позикодавця за рахунок позичальника, суд зменшує розмір пені, яка підлягає стягненню за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №ZRZ0GK00004325, до 226912,65 грн. Крім того, відповідно до п.5.3. кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову. Штраф за неналежне виконання зобов'язань за договором складає 7816,74 доларів США (10,73 долари США (фіксована частина) + 7806,01 доларів США (процентна складова) = 7816,74 доларів США). Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У відповідності до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з п.5.5. кредитного договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів) за даним договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років. Підписавши кредитний договір, [PERSON] з цим положенням погодилася. Таким чином, сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафів) до п'яти років, що відповідає положенням ст.259 ЦК України. За приписами ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач подала заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту та по процентах за користування кредитом. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Однак, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ПАТ КБ "ПриватБанк" пропущено строк для звернення до суду з позовом. Згідно з вимогами ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Переривання перебігу строку позовної давності полягає в тому, що час, який минув до настання обставини, з якою закон пов'язує перерву, не зараховується в строк позовної давності, і строк позовної давності, після перерви, починає перебіг спочатку на весь строк, передбачений в законі для означених вимог. При цьому обставини, що переривають перебіг строку, можуть виникнути в будь-який момент до його закінчення. Перебіг строку позовної давності переривається здійсненням зобов'язаною особою дій, що підтверджують визнання боргу або іншого обов'язку. Такими діями можуть бути, наприклад, часткова виплата боргу, прохання про відстрочку виконання зобов'язання тощо. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з виписки, наданої представником ПАТ КБ "ПриватБанк" за період з 18 червня 2008 року по 16 серпня 2015 року, [PERSON] 29 вересня 2014 року та 16 жовтня 2014 року здійснила сплату грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №ZRZ0GK00004325 у розмірі відповідно 484,06 грн. та 323,79 грн. (а.с.47). Таким чином, твердження відповідача про те, що позивач пропустив строк для звернення до суду з позовом, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки сплата 29 вересня 2014 року та 16 жовтня 2014 року [PERSON] грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №ZRZ0GK00004325 у сумі 484,06 грн. та 323,79 грн. перервала перебіг строку позовної давності, дана оплата свідчить про визнання останньою свого боргу, цим боржник фактично підтвердила наявність у неї заборгованості перед кредитором. Отже, враховуючи вищезазначене, перебіг строку позовної давності, після перерви, тобто після 16 жовтня 2014 року, почався спочатку. Позов про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №ZRZ0GK00004325 подано до суду ПАТ КБ "ПриватБанк" 03 квітня 2015 року, тобто в межах строку, встановленого п.5.5. кредитного договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк для звернення до суду з даним позовом. За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №ZRZ0GK00004325, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 48714,61 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 18 березня 2015 року (дата розрахунку) становить 1134563,27 грн., заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 35548,82 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 18 березня 2015 року (дата розрахунку) становить 827932,02 грн., заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 2639,89 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 18 березня 2015 року (дата розрахунку) становить 61483,04 грн., пені за прострочення позичальником термінів виконання своїх зобов'язань за договором у сумі 226912,65 грн., штрафу за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 7816,74 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 18 березня 2015 року (дата розрахунку) становить 182051,87 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір у сумі 3654,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 256, 257, 259, 261, 264, 267, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 551, 610, 625, 639, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: partial