Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

17.04.2015р. позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 42436917,03 грн., вказуючи, що 29.05.2013р. між позивачем та ТОВ "Техноторг-Дон" був укладений кредитний договір № 1094140/КБ, а 29.05.2013р. між позивачем та [PERSON] - договір поруки, відповідно до якого відповідач взяв на себе повну відповідальність за належне виконання ТОВ "Техноторг-Дон" зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору, банк надало ТОВ "Техноторг-Дон" грошові кошти двома траншами на загальну суму 40 000 000 грн., відсоткова ставка за користування кредитними коштами становить 20% річних по строковій заборгованості, 23% річних по простроченій заборгованості. Оскільки ТОВ "Техноторг-Дон" взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, станом на 23.03.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 42 436 917,03 грн., яка складається із : заборгованості за кредитом - 40 000 000 грн., заборгованості по сплаті процентів - 2 317 777,77 грн., заборгованість по пені та прострочених зобов'язань за процентами - 72 7302,37 грн., 3 відсотки річних від прострочених зобов'язань - 3 066,67 грн., сума прострочених зобов'язань за процентами з урахуванням індексу інфляції - 43 342,22 грн. 20.02.2015р. позивач надіслав відповідачу вимогу про виконання взятих на себе як поручителя, зобов'язань за належне виконання своїх обов'язків позичальником. Однак, відповідач вказану вимогу не виконав, в зв'язку із чим позивач просить стягнути вказану суму боргу із відповідача. 27.10.2015р. відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ "Акціонерний банк "Надра" про визнання поруки припиненою, вказуючи, що 01.06.2014р. між банком та ТОВ "Техноторг-Дон" було укладено додаткову угоду №5 до кредитного договору, згідно якої сторони змінили розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а саме : по строковій заборгованості - 22% річних, по простроченій заборгованості - 25% річних. Окрім того, 14.01.2015р. між банком та ТОВ "Техноторг-Дон" було укладено додаткову угоду №7 до кредитного договору, згідно якої сторони змінили розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а саме : по строковій заборгованості - 25% річних, по простроченій заборгованості - 28% річних. Таким чином, внаслідок укладення між банком та ТОВ "Техноторг-Дон" додаткових угод № 5 та №7, збільшився обсяг відповідальності поручителя, без одержання на це згоди поручителя, тому на підставі ст. 559 ч.1 ЦК України, просить визнати поруку припиненою. У судовому засіданні представник позивача Давиденко С.О. підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечує, оскільки згідно договору поруки, укладеного між банком та відповідачем, зазначено, що він поручається за позичальника і в разі зміни обсягу, порядку та строків зобов'язань позичальника. Представник відповідача [PERSON] підтримав зустрічний позов, просить визнати поруку припиненою, в зв'язку із чим, у задоволенні первісного позову просить відмовити. Представник 3-ї особи Сидорова О.В. підтримала зустрічний позов, у задоволенні первісного позову просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що підлягає задоволенню зустрічний позов, у зв'язку із чим, у задоволенні первісного позову слід відмовити. Судом встановлено, що 29.05.2013р. між позивачем та ТОВ "Техноторг-Дон" був укладений кредитний договір № 1094140/КБ, відповідно до умов якого банк надав ТОВ "Техноторг-Дон" грошові кошти двома траншами на загальну суму 40 000 000 грн., згідно п.1.1.3 договору, відсоткова ставка за користування кредитними коштами становить 20% річних по строковій заборгованості, 23% річних по простроченій заборгованості /а.с. 7-13/. 29.05.2013р. між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язався виконати зобов'язання в тому ж порядку та розмірі, який встановлено для позичальника з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, в тому числі й у разі збільшення розміру зобов'язань позичальника. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання повністю чи в будь-якій його частині як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо /а.с. 31-33/. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши кредитні кошти на суму 40 000 000 грн. /меморіальний ордер від 04.07.2013р. а.с. 29 та платіжне доручення від 19.09.2013р. а.с. 30/. 01.06.2014р. між позивачем та ТОВ "Техноторг-Дон" укладено додаткову угоду №5, якою були внесені зміни до кредитного договору від 29.05.2013р., зокрема, до п.1.1.3, яким змінена відсоткова ставка за користування кредитними коштами, а саме : по строковій заборгованості з 20% річних до 22 % річних, по простроченій заборгованості - з 23% річних до 25 % річних /а.с. 21-22/. 14.01.2015р. між позивачем та ТОВ "Техноторг-Дон" укладено додаткову угоду №7, якою були внесені зміни до кредитного договору від 29.05.2013р., зокрема, до п.1.1.3, яким змінена відсоткова ставка за користування кредитними коштами, а саме : по строковій заборгованості 25 % річних, по простроченій заборгованості 28 % річних /а.с. 25/. ТОВ "Техноторг-Дон" свої зобов'язання за кредитним договором виконувало не належним чином, у зв'язку із чим 20.02.2015р. банк звернувся до позичальника та поручителя із вимогою про повне виконання зобов'язань за кредитним договором від 29.05.2013р., та сплату суми заборгованості /а.с. 34, 38/. Вимоги банку не виконані, станом на 23.03.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 42 436 917,03 грн., яка складається із : заборгованості за кредитом - 40 000 000 грн., заборгованості по сплаті процентів - 2 317 777,77 грн., заборгованість по пені та прострочених зобов'язань за процентами - 72 7302,37 грн., 3 відсотки річних від прострочених зобов'язань - 3 066,67 грн., сума прострочених зобов'язань за процентами з урахуванням індексу інфляції - 43 342,22 грн. /а.с. 5-6/. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ст. 559 ч.1 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення його обсягу відповідальності. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Отже, підставою припинення договору поруки може бути здійснення без згоди поручителя зміни обсягу основного зобов'язання, яке забезпечене порукою, а саме: підвищення розміру процентів за користування кредитними коштами, про що зазначено у зустрічному позові. Представник позивача, заперечуючи проти зустрічного позову, вказав, що згідно договору поруки, укладеного між банком та відповідачем, останній надав згоду на майбутні зміни зобов'язання. Однак, суд не може погодитись із доводами позивача в цій частині, оскільки як вбачається із п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", договір поруки може містити умови про те, що поручитель наперед дає свою згоду відповідати за боржника у випадку зміни основного зобов'язання, проте така згода повинна бути конкретною і чітко обумовленою, і в такому разі ця умова договору є результатом домовленості сторін (банку і поручителя). Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, то потрібна згода поручителя у випадку зміни основного зобов'язання, а з обставин справи вбачається, що поручитель не був повідомлений про зміну таких умов і його згода на збільшення розміру його відповідальності не була отримана. Таким чином, відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. За такого, зустрічний позов [PERSON] є обґрунтованим, суд вважає необхідним визнати поруку припиненою, в зв'язку із чим первісний позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 88 ЦПК України з банку на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 487,20 грн..

Outcome: approved