Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернувся до суду з позовом до [PERSON], Державної реєстраційної служби України в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки. В ході судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги та просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 65391,36 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 762658,32 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 11154876001 від 18.05.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (далі - АКІБ "УкрСиббанк") та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення підвалу: місце знаходження застави: [ADDRESS], загальною площею: 155,0 кв.м., шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекою держателем ПАТ "Дельта Банк" на підставі договору іпотеки № б/н від 18.05.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON]; зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення підвалу: місце знаходження застави: [ADDRESS], загальною площею: 155,0 кв.м. за ПАТ "Дельта Банк"; припинити право власності іпотекодавця [PERSON] в тому числі право володіння, користування та розпорядження нежитловим приміщенням підвалу: місце знаходження застави: [ADDRESS], загальною площею: 155,0 кв.м.; стягнути на користь ПАТ "Дельта банк" витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441,00 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 18.05.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11154876000, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 50000,00 доларів США, та зобов'язалась повернути його у повному обсязі в строк до 18.05.2022 року або достроково зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець [PERSON] відповідно до договору іпотеки від 18.05.2007 року передала у іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення підвалу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею: 155,0 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 05.04.2002 року, та ? частина приміщення належить на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 2-2964 від 18.09.2000 року. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ "Укрсиббанк" змінило назву на Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" (далі - ПАТ "Укрсиббанк"), яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ "Укрсиббанк". 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у ПАТ "УкрСиббанк", останнім передано ПАТ "Дельта Банк", що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, інтереси якого представляє на підставі довіреності ТОВ "Колекторська Компанія "Вердикт". Відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим у неї утворилась заборгованість та позивач був вимушений звернутися до суду. Представник позивача Рябченко Т.С. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], до судового засідання не з'явилися, про день, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї не явки суду не повідомили. Представник відповідача Державної реєстраційної служби України в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. В наданих до суду запереченнях представник відповідача зазначив, що позивачем в позовній заяві заявлено окрему вимогу до Державної реєстраційної служби України, а саме про зобов'язання провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ПАТ "Дельта Банк". Зазначена вимога є не тільки передчасною, а і такою, що не ґрунтується на законі, оскільки діючим законодавством України визначено процедуру державної реєстрації речових прав на нерухоме майно органами державної реєстрації прав за заявницьким принципом. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.05.2007 між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11154876000, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 50000,00 доларів США, а відповідач в свою чергу зобов'язалась повернути кредит у повному обсязі в строк до 18.05.2022 року зі сплатою 13,00 % річних за користування кредитом (а.с. 10-14). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець [PERSON] відповідно до договору іпотеки від 18.05.2007 року передала у іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення підвалу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею: 155,0 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 05.04.2002 року, та ? частина приміщення належить на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 2-2964 від 18.09.2000 року (а.с. 20-23). Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки, ринкова вартість предмета іпотеки, становить 568 000 грн. Згідно договору купівлі-продажу від 08 грудня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" і ПАТ "УкрСиббанк", останнє відступило право вимоги за укладеним 18.05.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" і [PERSON] договором про надання споживчого кредиту, а ПАТ "Дельта банк" придбало право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором (а.с.46-48). У зв'язку з неналежним виконанням умов договору про надання споживчого кредиту № 11154876000 у відповідача станом на 15.05.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 65391,36 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на дату підготовки розрахунку становить 762658,32 грн. з яких сума заборгованості за кредитом 41706, 88 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 486426,63 грн., сума заборгованості за відсотками 23684,48 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 276231,69 грн. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ст. ст. 33,35 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Кодексу. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до вимог ст. ст. 575, 589 ЦК України, іпотека є окремим видом застави. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до п. п. 38, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання ( ст. 37 Закону України " Про іпотеку") він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Такий спосіб дійсно передбачений п. 5.1 договору іпотеки. Оскільки за кредитним договором, укладеним між позивачем і відповідачем [PERSON] забезпеченим іпотечним договором, укладеним із [PERSON] утворилася заборгованість внаслідок порушення умов кредитного договору, виникає необхідність захисту права позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотечного договору в рахунок погашення заборгованості. Щодо позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" до Державної реєстраційної служби України про зобов`язання здійснити державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення підвалу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею: 155,0 кв.м., суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-1V від 01.07.2004р. державна реєстрація прав є обов'язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Пунктом 2 ч. 2 ст. 15 Закону України №1952-1V від 01.07.2004 зазначено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінету Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і відповідно до п. 7 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України 1952-1V від 01.07.2004, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмов; такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням держав: реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду. Відповідно до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно і обтяжень для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документам є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. Позивачем не надано суду доказів того, що Реєстраційною службою України порушені його права та охоронювальні законом інтереси, а також не надано доказів того, що він звертався з питання реєстрації права власності нерухоме майно та йому було відмовлено у проведені такої реєстрації. У разі, звернення із заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, державний реєстратор Реєстраційної служби буде приймати рішення у відповідності до норм діючого законодавства України. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" підлягають задоволенню частково, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та припинення права власності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені ним при подачі позову На підставі викладеного та

Outcome: partial