Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 135,4 кв.м, житловою площею 72,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку для будівництва і обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,05 га., кадастровий номер шляхом продажу ПАТ КБ "Надра" укладання від свого імені договору купівлі-продажу предмету іпотеки будь-який особі покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України "Про іпотеку" та наданням ПАТ КБ "Надра" всі повноважень необхідних для здіснення продажу виселення осіб, які зареєстровані або проживають у житловому будинку [ADDRESS], вказавши, що між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №112/МК/2008-980 від 9 липня 2008 року відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 700000 гривень зі сплатою 20,9 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення до 9 липня 2018 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань перед банком за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 4095 від 09.07.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу [PERSON] та передано в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 135,4 кв.м., житловою площею 72.5 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]; земельну ділянку для будівництва і обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,05 га, кадастровий номер 6810100000.20.001.0032. Відповідач умови договору не виконує і станом на 04.03.2014 року є борг перед банком в сумі 942649 гривень 58 копійок, з яких залишок по кредиту 594425 гривень 58 копійок; нараховані відсотки за користуванням кредитом 292743 гривні 98 копійок; нарахована пеня за несвоєчасну сплату платежів 35806 гривень 50 копійок; штраф згідно п.9.2 -19673 гривні 54 копійки. Згідно договору іпотеки вартість предмету іпотеки було погоджено між відповідачем і позивачем та на день укладення договору складала 1053845 гривень. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником свого основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Крім того відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки відповідача суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №112/МК/2008-980 від 9 липня 2008 року відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 700000 гривень зі сплатою 20,9 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення до 9 липня 2018 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань перед банком за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 4095 від 09.07.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу [PERSON] та передано в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 135,4 кв.м., житловою площею 72.5 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]; земельну ділянку для будівництва і обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,05 га, кадастровий номер 6810100000.20.001.0032. Відповідач умови договору не виконує і станом на 04.03.2014 року є борг перед банком в сумі 942649 гривень 58 копійок, з яких залишок по кредиту 594425 гривень 58 копійок; нараховані відсотки за користуванням кредитом 292743 гривні 98 копійок; нарахована пеня за несвоєчасну сплату платежів 35806 гривень 50 копійок; штраф згідно п.9.2 -19673 гривні 54 копійки. Згідно договору іпотеки вартість предмету іпотеки було погоджено між відповідачем і позивачем та на день укладення договору складала 1053845 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд вважає, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки позивачем від свого імені будь-які іншій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та наданням ПАТ КБ "Надра" всі повноважень необхідних для здіснення продажу знайшло своє підтвердження в суді. Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача щодо виселення осіб, які зареєстровані або проживають у житловому будинку та зняти їх з реєстрації за вказаною адресою задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, які мешкають в ньому, зобов»язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього житлового приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення в встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З врахуванням викладеного, а також тих обставин, що вимога про виселення з переданого в іпотеку жилого приміщення відповідачеві не вручалась, вимоги позивача щодо виселення осіб які зареєстровані та проживають у житловому будинку №19-а по вул.. Вінницькій в м. Хмельницькому є такою, що не ґрунтується на законі, крім того представником позивача не заявлялися клопотання про залучення в якості співвідповідачів осіб, які проживають у житловому будинку №19-а по вул.. Вінницькій в м. Хмельницькому , а тому задоволенню не підлягає. Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved