Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира 24 лютого 2020 року надійшли матеріали позовної заяви АТ КБ "ПРИВАТБАНК"\~(стара назва ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"),\~де його представник\~просить стягнути з\~ [PERSON] на користь позивача заборгованість\~за\~ договором про надання банківських послуг\~№б/н від\~01.02.2011 в загальному розмірі\~12\~232,55 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 2\~102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 01.02.2011 відповідач з метою отримання банківських послуг, підписала Анкету-заяву №б/н, чим підтвердила свою згоду на те, що заява підписана разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі договір). Відповідач була ознайомлена з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які діяли станом на момент підписання анкети-заяви. [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 2 100,00 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну карту і при цьому дала свою згоду про прийняття будь-якого розміру кредитного лімітну і його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним договором виконав в повному обсязі, а відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту, здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує і станом на 28.01.2020 у неї виникла заборгованість в загальній сумі 12\~232,55 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредита, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, нарахована пеня, штраф (фіксована частина), штраф (процентна складова) від сплати якої [PERSON] ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою судді від 04.03.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.02.2011 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (нова назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до «Умовами та правилами надання банківських послуг» в ПриватБанку був укладений Договір про надання банківських послуг №б/н (а.с.10). Зі змісту вказаної заяви вбачається, що у договорі відсутні відомості про вид банківської карти, яку [PERSON] виявила бажання оформити на своє ім`я. Відповідно до ч.1, 2\~ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За загальними положеннями\~ЦПК України, обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши «Умови та правила надання банківських послуг», суд встановив відсутність на них підпису відповідача, що свідчить про те, що банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, також, що саме з цими «Тарифами банку» була ознайомлена відповідач під час підписання заяви, а не з іншими. Отже, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з наданими позивачем до справи «Умовами та правилами надання банківських послуг» відповідач була ознайомлена і погодилась на їх умови, або ж, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили вказані умови. Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року вказала, що «Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору», оскільки вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки «Умови та правила надання банківських послуг», що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За зазначених обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу «Умови та правила надання банківських послуг», відсутність у заяві відомостей про вид банківської карти, яку [PERSON] виявила бажання оформити на своє ім`я, а також, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У частинах 1, 3 ст.509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України від 12 травня 1991 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів"\~(далі - Закон N 1023-XII). Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Отже, відсутні підстави вважати, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» при укладенні договору з [PERSON] дотримав вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону N1023-XII, про повідомлення споживача щодо умов кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності і розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Крім того, виникає питання: чи був кредит отриманий, в якій сумі, а також, коли виникла заборгованість за простроченим тілом кредиту і яким пунктом договору такий вид заборгованості передбачений, встановити та дослідити неможливо. Суд також, приходить до висновку, що позивачем не доведено правомірність стягнення такої складової заборгованості як заборгованості за простроченим тілом кредиту, оскільки сторонами жодним чином при підписанні заяви не обумовлено момент, з якого виникають правові наслідки для дострокового стягнення банком з відповідача заборгованості за тілом кредита. Враховуючи, що в підписаних відповідачем документах відсутня регламентація складових частин поняття "прострочене тіло кредиту", суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що прострочене тіло кредиту є складовою частиною саме фактично отриманих відповідачем кредитних коштів, а тому, заборгованість за простроченим тілом кредиту до стягнення не підлягає. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за відсутності доказів отримання відповідачем кредиту, виникнення та нарахування заборгованості у заявленій сумі.

Outcome: dismissed