Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач в особі представника позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON], 10.09.1966 року було укладено шлюб, який рішенням народного суду Сторожинецького району Чернівецької області від 21.11.1979 р. розірвано. Вказаним рішенням розділено майно подружжя, в тому числі житловий будинок, який знаходиться в с.Стара Жадова Сторожинецького району, яким позивачу виділено частину житлового будинку загальною площею 47,80 м.кв., а його дружині [PERSON] - 53, 7 м.кв. За період шлюбу подружя підняло та накрило житловий будинок дранкою. Свою частину житлового будинку позивач добудував та вселився. Колишня дружина позивача у вказаному житловому будинку не проживала та погодила з ним щоб він добудовував іншу частину, яку їй було виділено рішенням суду. В подальшому [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Канади. Частина житлового будинку, яку суд виділив їй залишилась недобудованою та ніхто в ній не проживав. Спілкуючись по телефону позивач дійшов до згоди з колишньою дружиною про те, що він може добудовувати частину житлового будинку колишньої дружини, в яку він пізніше вселив свою дочку з сім'єю. 06 березня 2013 року колишня дружина позивача померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть та перекладу до нього. Відповідачі по справі являються дітьми позивача та померлої [PERSON] та мають право на спадщину у вказаному житловому будинку. Посилаючись на викладене вище позивач просив припинити право власності колишньої дружини на її частку в житловобу будинку та визнати за ним право власності на жилий будинок літ. "А-1", який складається з квартири №2, за адресою с.Стара Жадова, вул.Санаторська, 25, та на квартиру №1, яка рахується під №24 вул.Санаторська в с.Стара Жадова Сторожинецького району, Чернівецької області, підвалу літ. "Пд", ганку літ. "а", ганку літ. "а-1", літньої кухні, сараю літ. "В", сараю літ. "Г", сараю літ. "Д", сараю літ. "Е", сараю літ. "И", сараю літ. "З", сараю літ. "К", навісу літ. "Л", гаража літ. "М", сараю літ. "І", вбиральні літ. "Н", воріт з хвірткою №1, огорожі №2, огорожі №3, криниці №4, а всього майна вартістю 75850 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] направили заяву, підтримавши позовні вимоги та просили їх задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином через оголошення в газеті "Буковина" №8 від 19.02.2016 року (а.с.114). Судом встановлено, що рішенням народного суду Сторожинецького району Чернівецької області від 21.11.1979 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та здійснено розподіл спільного майна подружжя в тому числі поділено між сторонами житловий будинок, виділено на користь [PERSON] частину житлового будинку по варіанту № 2, квартиру №2, загальною площею 53,7 кв.м. та на користь [PERSON] частину житлового будинку по варіанту №1, квартиру №1, загальною площею 47,08 кв.м. (а.с.21). Як вбачається із будівельного висновку (а.с.22-27) виділену рішенням суду частину житлового будинку позивач закінчив будівництвом та вселився туди із своєю сім'єю, що підтверджено довідкою Старожадівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 31.03.2015 р. за №112 (а.с.13). Крім цього, як вбачається із технічного паспорта (а.с. 16-20) [PERSON] здійснив побудування господарських будівель і споруд, що не порушувало прав іншого співвласника. Згідно ч.4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших власників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Виходячи із змісту позовних вимог та акту обстеження будинку від 22.04.2015 р. (а.с.10-12) здійсненого за участю депутата сільської ради [PERSON] та сусідів [PERSON] і [PERSON], вбачається що після розірвання шлюбу, співвласник спірного житлового будинку [PERSON] в цьому будинку не проживала і не здійснювала добудову своєї частини, а переїхала проживати до своїх батьків та в подальшому виїхала на постійне місце проживання до Канади. Технічним паспортом (а.с.16-20) підтверджено, що позивач добудував самостійно належну [PERSON] частину житлового будинку, яка є невід'ємною частиною всього будинку із спільними будівельними конструкціями і елементами, залишив при цьому вказану частину ізольованою від іншої частини, з окремим входом. Таке добудування було здійснено у 2000 році. 11 жовтня 2010 р. на підставі рішення сесії від 27.01.2010 р. №18-32/10 32 сесії 5 скликання Старожадівської сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області позивач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с.15). Завершивши, самостійно, будівництво частини житлового будинку яка належить іншому співвласнику [PERSON], позивач не ставив питання про відшкодування йому вартості добудови, що на думку суду, було пов'язане із необхідністю збереження від руйнування всього будинку. 06 березня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть виданим заступником головного реєстратора в провінції Онтаріо, Канада (9). Спадкоємцями майна померлої в тому числі і частини житлового будинку, що в с.Стара Жадова по вул.Санаторська, 24, Сторожинецького району Чернівецької області, являються діти спадкодавця, відповідачі по справі, однак будь-яких прав на спадкове майно вони не заявляли. Посилаючись на те, що вартість частини житлового будинку належала [PERSON] є незначною, позивач вважав що він має право на отримання у власність цієї частини, сплативши її вартість і припинивши власність іншого співвласника. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Судом встановлено, що частка житлового будинку яка належала [PERSON] є незначною і в сумарному виразі оцінюється як 8018 грн. (а.с.72) в той час як вартість житлового будинку складає 103694 грн. (а.с.19). В натурі вказана частка не може бути виділена так як є невід'ємною частиною цілого об'єкта нерухомості, який є неподільним внаслідок єдності будівельних конструкцій і елементів. Спільне володіння і користування майном є неможливим внаслідок побудування позивачем всіх господарських споруд, а також добудову всього житлового будинку в тому числі і частки іншого співвласника, який помер. Виходячи з цього, суд знаходить, що припинення права на частку не завдасть ніякої шкоди інтересам іншого співвласника, а також членам його сім'ї - відповідачам по справі, які до того ж є рідними дітьми позивача. Відсутність істотної шкоди інтересам відповідачів, крім цього, обумовлюється тим, що позивач виконав умову, зазначену ч.2 ст. 365 ЦК України і 21.12.2015 року вніс на депозитний рахунок суду, вартість частки іншого співвласника в сумі 8018 грн., що підтверджується квитанцією №14831270 (а.с.83). Виходячи з цього, суд вважає, що вимоги позову є обгрунтованими і правильними. Право на частку [PERSON] у спільному майні, можливо припинити та визначити за позивачем право власності на все майно.

Outcome: approved