Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі відповідач) про визнання права власності на частку в житловому будинку в порядку спадкування. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що 25.07.2011 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Білозерівка, вул. 9-го Травня, 5 (далі домоволодіння, спадкове майно). Прийнявши спадщину позивач звернулась за її оформленням до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки житловий будинок належав до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлого 25.07.2011 року [PERSON] права власності на ? частки житлового будинку. До суду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Голова Щасливської сільської ради подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 25.07.2011 року помер [PERSON] (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Білозерівка, вул. 9-го Травня, 5, який згідно Свідоцтва № 65 від 01.09.1989 року про право особистої власності на домоволодіння належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був [PERSON]. З матеріалів Спадкової справи № 12/2012 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за законом як спадкоємець першої черги прийняла його дочка [PERSON]. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Судом встановлено, що 01.09.1989 року виконком Щасливської сільської Ради народних депутатів видав на імя [PERSON] (голова господарства) Свідоцтво №65 про право особистої власності на домоволодіння за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Білозерівка, вул. 9-го Травня, 5, що відносилося до суспільної групи господарств "колгоспний двір". Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору був [PERSON], а її членом [PERSON] (а.с.11). Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР). З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що кожному із членів колгоспного двору належно по ? частки домоволодіння. Після смерті спадкодавця спадщину прийняла його донька [PERSON], яка і успадкувала частку належну спадкодавцю, тобто ? частку домоволодіння. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність ? частки домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved