Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

У серпні 2020 року Керівник Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Тростянецької районної ради Вінницької області та КНП «Тростянецька центральна районна лікарня», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Тростянецького районного суду у справі №147/800/19 від 22.11.2019 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 24.12.2019, апеляційні скарги сторонами не вносились. Так, судом встановлено, що [PERSON] , 29.08.2018 близько 01.00 год., перебуваючи в центрі с. Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області, біля місцевої церкви, маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з [PERSON] , наніс останньому удар правою рукою в праву руку, спричинивши тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 116 від 26.10.2018, у вигляді закритого перелому нижньої третини правого плеча, що утворився від прямої дії в дану ділянку твердого тупого предмету із значною силою, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я більш як 21 день. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП "Тростянецька ЦРЛ" з 29.08.2018 по 14.09.2018. Хворим [PERSON] проведено 16 ліжко-днів на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні. Вартість одного ліжко-дня під час лікування потерпілого складала 240,54 грн. Тобто, на його лікування закладом витрачено 3848,64 грн. (240,54 грн. х 16 ліжко/днів = 3848,64 грн). Таким чином, загальна сума коштів, витрачених КНП «Тростянецька ЦРЛ» на лікування [PERSON] , становить 3848,64 гривень. Кошти, витрачені на лікування осіб, потерпілих від злочину, не повернуто, що є порушенням державних інтересів та підставою для звернення прокурора до суду. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь КНП "Тростянецька центральна районна лікарня" кошти, витрачені на стаціонарне лікування [PERSON] в сумі 3848,64 гривень. Ухвалою суду від 08.09.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник Бершадської місцевої прокуратури, прокурор Тростянецького відділу Бершадської місцевої прокуратури Рудяк С.В.. підтримав позов із підстав викладених у ньому, просив його задовольнити. Представник Тростянецької районної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник КНП "Тростянецька центральна районна лікарня" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від головного лікаря КНП "Тростянецька ЦРЛ" надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник Тростянецької районної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі за наявними в матеріалах справи документами. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, вислухавши пояснення прокурора, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Згідно з частинами першою, четвертою\~статті 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Судом встановлено, що вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 22.11.2019 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у вигляді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено [PERSON] від відбування покарання, встановлено іспитовий строк один рік. Згідно вироку суду, 29.08.2018 р. близько 01.00 год., перебуваючи в центрі с.Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області, біля місцевої церкви, маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з [PERSON] , наніс останньому удар правою рукою в праву руку, спричинивши тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №116 від 26.10.2018 у вигляді закритого перелому нижньої третини правого плеча, що утворився від прямої дії в дану ділянку твердого тупого предмету із значною силою, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я більш як 21 день. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на зазначене, суд вважає, зазначені вище обставини встановленими та такими, що не підлягають доказуванню у даній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95р. № 11 "Про відшкодування витрат\~на стаціонарне\~лікування особи,\~яка потерпіла\~від злочину,\~та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (долі Порядок). Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Тростянецький районний суд Вінницької області при розгляді кримінального провадження №147/800/19 не вирішував питання в рамках кримінального провадження про відшкодування коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Згідно інформації медичного директора КНП "Тростянецька ЦРЛ" [PERSON] від 19.08.2020 р. (а.с.17), [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з діагнозом "Надвиростковий перелом правого плеча" з 29.08.2018 по 14.09.2018, тобто 16 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня під час лікування потерпілого складала 240,54 грн. Загальна вартість лікування становить 3848,64 грн. (240,54 грн. х 16 ліжко/днів = 3848,64 грн). Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Розділу І Глави 8 ЦПК України, а оскільки позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, тому такі витрати підлягають стягненню із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved