Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У червні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , приватного виконавця Клименко Олексія Олександровича, ДП «СЕТАМ» , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфонова Тетяна Анатоліївна про визнання недійсними електронних торгів, у якому просив суд Визнати недійсними електронні торги, проведені 04 вересня 2018 року Державним підприємством «СЕТАМ» з реалізації Домоволодіння, лот № 298576 загальною площею 113,1 кв.м., та земельна ділянка, площею 0.1723 га, К/Н: 3222481201:01:003:0001, що розташовані за адресою [ADDRESS] ; Визнати недійсними протокол проведення електронних торгів № 355842 від 04 вересня 2018 року виданий Державним підприємством «СЕТАМ» по лоту№ 298576; Визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 11 жовтня 2018 року складений на підставі протоколу № 355842 проведення електронних торгів 04 вересня 2018 року виданого Державним підприємством «СЕТАМ» по лоту№ 298576; Визнати недійсним свідоцтво, серія та номер: 3475, виданий 17 жовтня 2018 року, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, Київської області Тріфоновою Тетяною Анатоліївною про придбання нерухомого майна Домоволодіння, загальною площею 113,1 кв.м., та земельна ділянка, площею 0.1723 га, К/Н: 3222481201:01:003:0001, що розташовані за адресою [ADDRESS] ; Скасувати запис про право власності № 28405963, на земельну ділянку, площею 0.1723 га за кадастровим номером 3222481201:01:003:0001, запис про право власності № 28405902, на будинок загальною площею 113,1 кв.м., житлова 77 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та запис про інше речове право № 28406343 внесені на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 43530446 від 17 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу, Київської області Тріфоновою Тетяною Анатоліївною і відновити запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0, 1723 га за кадастровим номером 3222481201:01:003:0001 та будинок загальною площею 113,1 кв.м., житлова 77 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що у липні 2018 року Позивачу стало відомо про існування заочного рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області 9 листопада 2017 року у справі № 369/6998/17 за яким з позивача стягується сума в розмірі 139972,73 грн. Після того як суд першої інстанції відмовив Позивачеві в перегляді заочного рішення, Позивач подала апеляційну скаргу на вказане заочне рішення котре постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 скасовано. Проте, під час оскарження заочного рішення (розгляд заяви позивача та апеляційний розгляд) рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області 9 листопада 2017 року у справі № 369/6998/17 було подане на примусове виконання та виконано шляхом проведення електронних торгів і продажу майна Позивача, а саме Домоволодіння, до складу якого входить житловий будинок, загальною площею 113.1 кв.м., під літерою "А", Сарай під літерою "Б", вбиральня під літерою "В", гараж під літерою "Г", огорожа №1, ворота/хвіртка №2, колодязь №7 та земельна ділянка, площею 0.1723 га, К/Н: 3222481201:01:003:0001, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що перебувало у власності Позивача на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2-235, виданий 17.03.2016 р., видавник: державний нотаріус Білінець О.П. Позивач вважає, що електронні торги були проведенні з порушення встановленого законом порядку, та призвели до порушення прав і законних інтересів позивача, а саме: на реалізацію передано майно на підставі незаконного судового рішення та виконавчого листа, що скасовані Постановою від 04.03.2019р. № 369/6998/17 тобто без достатньої правової підстави та поза волею Позивача; порушено черговість звернення стягнення на майно боржника; порушення процедури накладення арешту, проведення опису земельної ділянки та призначені суб`єкта оціночної діяльності; порушено процедуру повідомлення Позивача та публікації в друкованих ЗМІ повідомлення про проведення торгів земельної ділянки; оцінка майна виконана суб`єктом оціночної діяльності незаконно та значно занижена; акт про проведені електронні торги складений всупереч положенням чинного законодавства. Після подання позовної заяви 01.06.19 р. про визнання недійсних електронних торгів, позивачу вдалося лише 17.07.19 р. ознайомитися та зробити фотокопії матеріалів виконавчого провадження № 56082084 за яким незаконно було відчужено будинок та земельну ділянку, що належить позивачу. До цього часу, про проведення електронних торгів та продаж майна Позивача не було відомо, приватний виконавець не здійснив фактичного вручення необхідних повідомлень та обов`язкових для вручення документів із матеріалів виконавчого провадження. При поданні позовної заяви 01.06.19 р. про визнання недійсних електронних торгів, із мережі інтернет та загальнодоступної інформації на сайті ДП «СЕТАМ», позивач дізналася часткову інформацію про проведені торги, а саме викладену в протоколі № 355842 від 04.09.19р. про проведені електронні торги. Ухвалою від 31 липня 2019 року по справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. 02 вересня 2019 року на позовну заяву надійшов відзив представника відповідача ДП «СЕТАМ», за змістом якого останній заперечував проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що позовні вимоги позивача є безпідставними, недоведеними і такими, що спростовуються фактичними обставинами проведення аукціону та укладення договору. Позивачем не зазначено в чому саме відбулося порушення її прав чи законних інтересів. Викладені у позовній заяві аргументи не підкріплено жодним належним та допустимим доказом. 16 вересня 2019 року на позовну заяву надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , за змістом якого останній заперечував проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що 17 жовтня 2018 року [PERSON] було придбано житловий будинок загальною площею 113, 1 кв.м., житловою площею 77, 0 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1723 га, кадастровий номер 3222481201:01:003:0001 цільове призначення (використання) якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] .Факт придбання Позивачем Нерухомого майна підтверджується Свідоцтвом виданим 17 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А. на підставі акту про проведення електронних торгів, затвердженого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Клименко О.О. 11 жовтня 2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та зареєстрованим в реєстрі №3475. Відомості про реєстрацію права власності на Нерухоме майно були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.10.2018, номер запису про право власності: 28405902. Отже, Нерухоме майно було набуте Відповідачем 1 на законних підставах у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Виходячи з вищевикладеного, Відповідач 1 є добросовісним набувачем нерухомого майна, яке було придбано ним без будь-яких порушень норм чинного законодавства України. 19 вересня 2019 року на позовну заяву надійшов відзив приватного виконавця Клименко О.О., за змістом якого останній заперечував проти заявлених позовних вимог з тих підстав, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулося порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 та доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів. Оскільки факту порушення порядку проведення електронних торгів, які відбулися 04 вересня 2018 року встановлено не було, відсутні підстави для задоволення позову позивача та визнання недійсними проведених електронних торгів. 24 вересня 2019 року до суду надійшла від представника позивача відповідь на відзив, відповідно до якого позивач не погоджується з відзивом на позовну заяву, оскільки такий відзив є необґрунтованим, викладені доводи суперечать дійсним обставинам справи, виходячи з наступного. Належне позивачеві майно (домоволодіння) вибуло із власності Позивача поза його волею, оскільки рішення Києво-Святошинського суду Київської області 9.11.2017 року у справі № 369/6998/17 було ухвалене без участі Позивача, виконавче провадження № 56082084 в рамках якого відбулося відчуження належного Позивачеві домоволодіння проходило без участі Позивача в той час як Позивач не погоджуючись оскаржував судове рішення, Відповідачі знаючи про такі дії в порушення норм ЗУ «Про виконавче провадження» здійснили продаж домоволодіння Позивача. В подальшому на підставі Постанови Київського апеляційного суду № 369/6998/17 від 4.03.2019р. рішення суду першої інстанції при виконанні якого домоволодіння позивача відчужили Відповідачі - було скасовано. 21.12.2016р. Судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України в постанові № 6-2233цс 16 висловили правовий висновок, відповідно до якого: Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Жодної постанови та інших письмових повідомлень Відповідач Позивачеві так і не вручив, достеменно не пересвідчився та не вчинив усіх можливих дій, що до повідомлення Позивача про наявне виконавче провадження та примусову реалізацію майна Позивача. При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Такий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 17.12.2014 р. у справі № б-143цс14. 03 жовтня 2019 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій представник відповідача наголошує на тому, що твердження позивача є безпідставними твердження про те, що є підстави для визначення недійсними електронних торгів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечували та просив суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач приватний виконавець Клименко О.О. у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Представник ДП «СЕТАМ» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просив суд розглянути справу у його відсутності та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача та його представника та приватного виконавця Клименко О.О., дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 листопада 2017 року стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму авансу, сплаченого згідно попереднього договору від 31 грудня 2015 року у розмірі 120003,34 грн. та 19969,39 грн. процентів за користування грошовими коштами, а всього 139972,73 грн.. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на надання правової допомоги в розмірі 10 000 грн. та судовий збір у розмірі 1 399,70 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 листопада 2017 року скасовано та ухвалити нове про відмову в позові. На підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, яке набрало законної сили 31.01. 2018 року було видано виконавчий лист від 31.08. 2018 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, згідно постанови приватного виконавця Клименко О.О. від 29.03. 2018 року за ВП №56082084 з примусового виконання рішення № 369/6998/17, виданого 31 серпня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму авансу, сплаченого згідно попереднього договору від 31 грудня 2015 року у розмірі 120003,34 грн. та 19969,39 грн. процентів за користування грошовими коштами, а всього 139972,73 грн., витрат на надання правової допомоги в розмірі 10 000 грн. та судовий збір у розмірі 1 399,70 грн. Також судом встановлено, що постановою про опис та арешт майна від 14 травня 2018 року, приватним виконавцем Виконавчого округу Клименко О.О. було накладено арешт на майно позивача. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. У відповідності до ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Згідно ч. 1 ст. 50Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У відповідності до ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. З матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2018 року приватний виконавець Клименко О.О. виніс постанову, якою призначив суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Експертна служба України» для участі у виконавчому провадженні для визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна. 07 червня 2018 року суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання ТОВ «Експертна служба України» підготував Висновок про вартість нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, відповідно до якого вартість описаного майна сумарно склала 1 158 769, 00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові. Також ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за результатами проведення оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна. Відповідно п. 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно із п. 2 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. 04 вересня 2018 року були проведені електронні торги, оформлені протоколом №355842 про проведення електронних торгів, відповідно до якого переможцем торгів визначено [PERSON] . 11 жовтня 2018 року приватним виконавцем приватним виконавцем Клименко О.О. був підписаний (затверджений) Акт про проведені електронні торги. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Згідно із розділом VIII Порядку реалізації арештованого майна документом, яким оформлюють електронні торги, є протокол електронних торгів. Відповідно до п. 9 розділу X Порядку реалізації арештованого майна акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане рухоме майно. Тобто, акт про проведенні електронні торги є оформленням договірних відносин купівлі - продажу майна на електронних торгах, а отже, є договором. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведені електронні торги є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином. Таким чином, правова природа продажу майна з електронних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону. Таким чином, судом встановлено, що відчуження майна, належного позивачу на праві приватної власності, відбулось в межах виконавчого провадження на підставі судового рішення, яке було скасовано в установленому законом порядку. Факт скасування судового рішення пізніше по часу, ніж факт проведення прилюдних торгів, не свідчить про правомірність такого відчуження, оскільки скасоване судове рішення не може утворювати правових наслідків виходячи з принципу верховенства права. Добросовісність набувача в даному випадку не може бути підставою для відмови в задоволенні позову з урахуванням приписів ст. 388 ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 року по справі 6-2233цс16 та у правовій позиції у Постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-53цс15. Окрім цього, суд зауважує, що приватним виконавцем було порушено порядок звернення стягнення на нерухоме майно, встановлений ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». Позивач має зареєстроване місце проживання в реалізованому майні, всі поштові відправлення приватний виконавець направляв саме за цією адресою - [ADDRESS] , що свідчить про те, що приватний виконавець вважав місцем проживання саме реалізоване майно. Доказів, що позивач фактично не проживала в реалізованому майні приватним виконавцем суду не надано. Таким чином, в силу ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник, однак позивач згідно відомостей виконавчого провадження володіла іншим нерухомим майном, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (арк.. справи 134 - 138). Отже, враховуючи те, що електронні торги за лотом №298576 були проведені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» і такі порушення призвели до порушення законних прав та інтересів позивача, то відповідно електронні торги та акт про проведенні електронні торги підлягають визнанню недійсними. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, а відтак поданий позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved