Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, який частково підтримав в судовому засіданні та пояснив, що 01.10.2013 року між ним та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" був укладений договір банківського вкладу "Швейцарський "Постійний" Здорова Добавка № 656808/2013, згідно умов якого позивач розмістив в Банку строковий вклад на умовах депозитного продукту в національній валюті України в сумі 62 227, 31 грн., на строк 6 місяців з дня укладення договору з виплатою процентів по закінченні строку дії Вкладу за ставкою 21,5 % річних, з датою повернення вкладу - 01 квітня 2014 року. Згодом суму вкладу було збільшено на 10 000 гривень і в загальному розмір вкладу становив 72 227, 31 коп, а станом на 31 жовтня 2014 року банківський вклад становив 74670,12 грн. Згідно п.1.7. укладеного договору дата вимоги повернення вкладу - 01 квітня 2014 року, дата вимоги вкладником пролонгованого Вкладу - дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення договору. Позивач не продовджував строк дії вкладу, і тому 30.09.2014 року звернувся із заявою про закриття вкладу у зв'язку їз закінченням строку дії договору та поверненя йому суми вкладу та відсотків з депозиту. Оскільки жодної відповіді та повернення коштів не було, позивач 06.10.2014 звернувся із письмовою претензією до відповідача про негайне повернення його банківського вкладу. Враховуючи, що з моменту неповернення коштів минуло більше 5-ох місяців, а тому просить стягнути з відповідача суму банківського вкладу та процентів з депозиту, що становить станом на 01.03.2015 року - 74670,12 грн., 5346,38 грн відсотків за користування депозитом, 3658,83 грн індексу інфляції за час просточення в період за листопад-грудень 2014 року та 30000 грн моральної шкоди. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і доповнив, що незаконними діями відповідача [PERSON] спричинено моральну шкоду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причини, про дату та час слухання справи належно повідомлявся судовими повістками. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Згідно ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на перщу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. Частиною 5 ст.1061 ЦК України передбачено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору. Згідно ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крмі випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а ткож у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, предбачених законом. Судом встановлено, що 01.10.2013 року між позивачем та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" був укладений договір банківського вкладу "Швейцарський "Постійний" Здорова Добавка № 656808/2013, згідно умов якого позивач розмістив в Банку строковий вклад на умовах депозитного продукту в Національній валюті України в сумі 62 227, 31 грн., на строк 6 місяців з дня укладення договору з виплатою процентів по закінченні строку дії Вкладу за ставкою 21,5 % річних, з датою повернення вкладу - 01 квітня 2014 року. Згодом суму вкладу було збільшено, а тому згідно копії виписки по особовому рахунку № [NUMBER] сформованої 07.11.2014 року, вхідний залишок суми депозиту станом на 31.10.2014 року становив 74 670, 12 грн. Згідно умов укладеного між сторонами договору дата вимоги повернення вкладу є 01 квітня 2014 року. Однак, дата вимоги вкладником пролонгованого Вкладу, це є дата, що співпадає з першим днем по закінченні кожного наступного строку від дати укладення договору. Оскільки позивач не продовджував строк дії вкладу то 30 вересня 2014 року звернувся із заявою про закриття вкладу у зв'язку їз закінченням строку дії договору та поверненя йому суми вкладу та відсотків з депозиту. Враховуючи, що жодної відповіді та повернення коштів не було, 06 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся із письмовою претензією до відповідача про негайне повернення його банківського вкладу, але претензія теж була проігнорована. Станом на 01.03.2015 року відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму банківського вкладу, що згідно виписки по особовому рахунку становить 74 670,12 грн. та процентів з депозиту за період з 31.10.2014 по 01.03.2015 року (1,79% в місяць, що становить 1336, 60 грн.*4 місяці, загальна суму відсотків по основному вкладу становить - 5346, 38 грн. ). Крім того, до остаточної суми боргу слід врахувати індекс інфляції за час прострочення невиконання банком своїх зобов'зань, який згідно з даними Держкомстату України за листопад 2014 року становить 101, 9 та за грудень 2014 року 103,0 , який слід рахувати за формулою (сума вкладу- 74 670, 12 * 101, 9, що становить 76 088, 85 грн.-74 670, 12 = 1418, 74 грн. за листопад 2014 року та 74 670, 12* 103,0, що становить 76 910, 10 грн.- 74 670, 12 = 2 240, 10 грн. за грудень 2014 року, що разом становить 3 658, 83 грн.. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди», зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 вищезазначеної постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями /бездіяльністю/ вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Враховуючи, що позивачем ненаведено достатніх підстав для підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди, то суд приходить до переконання, що в задоволенні заявленої позовної вимоги щодо стягнення завданої моральної шкоди - слід відмовити за безпідставністю. Враховуючи, що згідно ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 836, 75 грн. в дохід держави. Встановлене судом підтверджується копією договору банківського вкладу від 01.10.2013 року, копіями квитанцій про внесення коштів на рахунок, копією заяви про повернення коштів, копією претензії від 06.10.2014 року, копією виписки з особового рахунку та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 526, 530, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України "Про банки та банківську діяльність", ст. 41 Конституції України та

Outcome: partial