Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач у жовтні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок та побутові будівлі і споруди, які розташовані по [ADDRESS] . У вересні 2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з побутовими будівлями і спорудами, однак йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва через відсутність документів, які посвідчують право власності на це нерухоме майно. Право власності на житловий будинок та побутові будівлі і споруди, які розташовані по [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно даними інвентаризації станом на 14.07.2020 на земельній ділянці розташовані наступні будівля та споруди: під літ. «А-1» житловий будинок, житловою площею 17,1 м.кв, під літ. «а» - прибудова, під літ. «а1» - ґанок. Будинок одноповерховий, з однією житловою кімнатою, загальною площею 45,2 кв.м., 1968 року побудови. Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок та побутові будівлі і споруди, які розташовані по [ADDRESS] , зокрема: під літ. "А-1" житловий будинок, загальною площею 45,2 м.кв., житловою площею 17,1 м.кв.; під літ. "а" прибудова; під літ. "а1" - ганок, на які мала право [PERSON] , яка померла [INFO] , у порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 06.10.2020 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 25.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але подав заяву у якій просив суд справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує (а.с.29). Заслухавши, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З паспорта та свідоцтва про народження позивача вбачається, що батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 7). Із свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] у с. Новоукраїнка Тростянецького району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 09.04.2015 було встановлено факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Новоукраїнка Тростянецького району Сумської області є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.2015 вбачається, що після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину успадкувавши право на земельну частку (пай) розміром 3,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Восход» Тростянецького району Сумської області (а.с.8). Постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 25.09.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та побутові будівлі і споруди, які розташовані по [ADDRESS] , через відсутність документів, які посвідчують право власності на це нерухоме майно та відсутність реєстрації права власності (а.с.9). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач обґрунтовано звернувся до суду. Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , а місцем відкриття спадщини с. Новоукраїнка Тростянецького району Сумської області. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР. За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно повідомлення та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62912906 від 16.12.2020, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа за № 299/2015 та 17.06.2015 видано свідоцтво про право на спадщину на земельну частку пай на ім`я [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.42, 43). З інформаційної довідки виданої Комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» та технічного паспорта на будинок вбачається, що реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Згідно даними інвентаризації станом на 14.07.2020 на земельній ділянці розташовані наступні будівлі та споруди: під літ. «А-1» житловий будинок 1968 року побудови, житловою площею 17,1 м.кв, під літ. «а» - прибудова, під літ. «а1» - ґанок. Будинок одноповерховий, з однією житловою кімнатою, загальною площею 45,2 кв.м. (а.с.10, 15-19). Відповідно до архівного витягу Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області від 26.12.2019 № 04-02/360 на підставі рішення Ницахської сільської ради народних депутатів від 12.08.1993 [PERSON] було безкоштовно передано земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.13). Рішенням Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 19.11.2019 позивачу, як спадкоємцю майна [PERSON] , було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,50 га із них для ведення особистого підсобного господарства 0,45 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,005 га по [ADDRESS] (а.с.14). При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Чинне на час побудови будівель спірного домоволодіння законодавство не обмежувало строки видачі правовстановлюючих документів і реєстрації закінченого будівництвом житла. Відповідно до пункту 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженою наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31 січня 1966 року не підлягали реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі тощо. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до довідки Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 23.07.2020 № 50-02-22 згідно з записів погосподарської книги № 392 головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11). Досліджені під час судового розгляду докази у сукупності не дають підстав для розумного сумніву в тому, що саме [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Новоукраїнка Тростянецького району Сумської області, належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] на підставі даних погосподарського обліку. За таких обставин, оскільки [PERSON] згідно з положеннями пункту 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а позивач як єдиний спадкоємець за законом прийняв спадщину після її смерті відповідно до статей 527, 548, 549 ЦК УРСР шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, і таким чином, набув у порядку спадкування за законом право власності на набуте [PERSON] у передбаченому чинним на той час законодавством порядку нерухоме майно, а тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду. Отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved