Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №К-24/6772 від 03.12.2007 року у розмірі 87563,02 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 42300,00 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 36293,52 грн. та пеня у розмірі 8969,50 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві представник позивача - Губко А.В., який діє на підставі довіреності просив розглянути справу без присутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 03.12.2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк", та [PERSON] укладений Кредитний договір № К-24/6772 (далі - Договір). У відповідності до п. 2.1. Договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 64000,00 грн. (шістдесят чотири тисячі гривень) на умовах визначених Договором. Відповідно до п.п. 2.2., 2.3., 2.4 за користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 15,5 річних. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше "03" грудня 2012 року. У разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом відповідно до п. 3.3 Договору, датою остаточного повернення коштів за кредитом є шістдесятий календарний день від дня нарахування процентів, що не сплачені у встановленому цим договором строк, але не пізніше дати кінцевого терміну повернення кредиту та процентів за ним. Відповідно до п. 3.3 проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісячно в останній (передостанній) робочий день поточного місяця, а також в день кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного п. 2.3 Договору. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов'язання виконав, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія меморіального ордеру №01 від 03.12.2007 року. Доказів не надання грошових коштів відповідач не надала. Відповідач, в свою чергу, порушив свої договірні зобов'язання у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний примослово-інвестиційний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи укладений Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ Кредитні Ініціативи" зобов'язалось передати грошові кошти у розпорядження ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", а ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" зобов'язалось відступити ТОВ "Кредитні Ініціативи" свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких наведений у Додатку № 1 до вказаного договору. Таким чином, відповідно до Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги до ТОВ "Кредитні ініціативи" перейшло право вимоги у тому числі за Кредитним договором № К-24/6772 від 03.12.2007 року. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором відповідачем на погашена. Доказів оплати заборгованості відповідач не надав. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 42300,00 грн. боргу за кредитом та 36293,52 грн. по відсотках є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 6.2. Кредитного договору зобов'язання відповідача забезпечуються нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Позивачем надано обґрунтований розрахунок пені за період з 01.03.2013 року по 01.02.2014 року, розмір якої складає 8969,50 грн.. За таких підстав позовні вимоги в частині стягнення 8969,50 грн. пені обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 875,63 грн. з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved