Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 24.01.2008 між ТОВ "Український промисловий банк", правонаступником всіх прав та обовязків якого на підставі Договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 є позивач, та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір № 2СМБ/2008, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 80000 грн., а позичальник зобовязався повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені договором. Кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є строк не пізніше 23.01.2013 включно. Свої зобовязання за кредитним договором позичальник не виконав, загальна сума заборгованості станом на 02.12.2015 становить 62014 грн. 60 коп. У якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 2СМБ/Zk-08 від 24.01.2008, посвідчений приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 226, предметом якого є наступне нерухоме майно: нежитлова будівля склад літ «А-І», загальною площею 313,5 кв.м., що розташований за адресою: Сумська область, м. Путивль, вул. Заводська, буд. 6а (шість «а»), що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 25.11.2005, посвідченого приватним нотаріусом Путивльської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 2388. З огляду на таке позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки: нежитлову будівлю склад літ «А-І», загальною площею 313,5 кв.м., що розташований за адресою: Сумська область, м. Путивль, вул. Заводська, буд. 6а (шість «а»), шляхом визнання на нього права власності за іпотекодержателем - ПАТ "Дельта Банк". В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, уточнивши їх, та зазначив, що станом на 02.12.2015 заборгованість ФОП [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» становить 62014 грн. 60 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим кредитом 45249 грн. 83 коп.; прострочені відсотки 13565 грн. 11 коп.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 2635 грн. 12 коп.; 3 % річних за несвоєчасне повернення процентів 155 грн. 43 коп.; прострочена комісія 409 грн. 11 коп. При цьому, як пояснив представник позивача, при розрахунку вказаної суми заборгованості позивачем було також враховано суму 19000 грн. 00 коп., сплачену відповідачем 08.10.2015 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.82). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, доказів погашення суми боргу у повному обсязі суду не надав. Національний банк України, як третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за відсутності його представника, а також просив позов задовольнити, у зв'язку з наявністю для цього встановлених законом підстав (а.с.111-117). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи 24.01.2008 між ТОВ "Український промисловий банк", правонаступником всіх прав та обовязків якого на підставі Договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 є позивач, та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір № 2СМБ/2008, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 80000 грн., а відповідач зобовязався повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені договором. Кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є строк не пізніше 23.01.2013 включно (а.с.6-18). Відповідно до рішення Господарського суду Сумської області від 19.11.2011 по справі № 5021/2843/2011 підтверджено факт правонаступництва прав та обовязків ТОВ «Укрпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 2СМБ/2008 від 24.01.2008 (а.с.48-51). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вказаний факт підтверджується витягом з Додатку № 2 Договору про передачу активів та кредитних зобовязань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» від 30.06.2010 (а.с.52). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № 2СМБ/2008 від 24.01.2008 плата за користування кредитними коштами складає 17 % річних. Відповідно до п. 8.1. кредитного договору № 2СМБ/2008 від 24.01.2008 за прострочення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від простроченої суми за кожен день прострочення. Станом на 02.12.2015 заборгованість ФОП [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» становить 62014 грн. 60 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим кредитом 45249 грн. 83 коп.; прострочені відсотки 13565 грн. 11 коп.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 2635 грн. 12 коп.; 3 % річних за несвоєчасне повернення процентів 155 грн. 43 коп.; прострочена комісія 409 грн. 11 коп., що підтверджується наданим представником позивача розрахунком (а.с.121,122). У якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 2СМБ/Zk-08 від 24.01.2008, посвідчений приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 226, предметом якого є наступне нерухоме майно: нежитлова будівля склад літ «А-1», загальною площею 313,5 кв.м., що розташований за адресою: Сумська область, м. Путивль, вул. Заводська, буд. 6а (шість «а»), що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 25.11.2005, посвідченого приватним нотаріусом Путивльської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 2388 (а.с.19-24). Відповідно до ст. ст. 525,526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотеко держателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобовязанням. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавецм обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання-звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п. 4.1. Іпотечного договору № 2СМБ/Zk-08 від 24.01.2008 іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобовязання (основної чи іншої його частини), воно не буде виконане. Згідно з п. 4.3. Іпотечного договору № 2СМБ/Zk-08 від 24.01.2008 звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з п. 4.4. Іпотечного договору № 2СМБ/Zk-08 від 24.01.2008 даний пунк цього договору є застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, яке надає право іпотеко держателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору, у випадку настання будь-якої з підстав, передбачених п. 4.1. цього договору, одним із наступних способів: п.4.4.1. - шляхом прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобовязання відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває нерухомість предмет іпотеки за цим договором у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки нерухомості предмету іпотеки субєктом оціночної діяльності, обраним іпотеко держателем після виконання всіх дій, передбачених ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобовязаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Як вбачається із Звіту про оцінку нежитлову будівлі складу, загальною площею 313,5 кв.м., що розташований за адресою: Сумська область, м. Путивль, вул. Заводська, буд. 6а (шість «а»), який надано субєктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверс Консалтинг» 01.12.2015, вартість вказаного обєкта нерухомого мана становить 136\~818 грн. 00 коп. (а.с.123-195). Із рецензії на звіт «Про оцінку. Нежитлова будівля склад, загальною площею 313,5 кв.м., що розташований за адресою: Сумська область, м. Путивль, вул. Заводська, буд. 6а», наданої 02.12.2015 субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], вбачається, що зазначений звіт про оцінку майна класифікується за ознакою абзацу третього пункту 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такий, що у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (а.с. 196-203). Виходячи з положень частини другої\~статті 16 ЦК України, частини третьої статті\~33, статті\~36, частини першої статті\~37 Закону України «Про іпотеку»\~не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 11 грудня 2013 року у справі № 6-124цс13). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави сума судового збору у розмірі 620 грн. 15 коп.

Outcome: approved