Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

У червні 2018 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк"), яке було перейменовано в акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк"), звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 липня 2006 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №К2Н0RX23210743, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 2073,46 грн на строк з 07 липня 2006 року по 09 липня 2007 року включно. Процентна ставка за користування кредитом становила 12 % на місяць. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 217,57 грн. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) (далі - Умови), тарифів банку. П. п. 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) передбачено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п. п. 4.1, 4.2 Умов та Тарифів, повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не повернула кредит, не сплатила відсотки за користування кредитом у розмірі та порядку, визначеному договором. Загальна сума заборгованості [PERSON] зі сплати відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, за період з 22 травня 2013 року по 22 травня 2018 року становить 12487,41 грн. З цих підстав АТ КБ "ПриватБанк" просило стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість зі сплати відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом, за період з 22 травня 2013 року по 22 травня 2018 року у сумі 12487,41 грн та судовий збір у сумі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2006 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №К2Н0RX23210743, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 2073,46 грн на строк з 07 липня 2006 року по 09 липня 2007 року включно. Процентна ставка за користування кредитом становила 12 % на місяць. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 217,57 грн. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) (далі - Умови), тарифів банку (а. с. 10-14). Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані АТ КБ "ПриватБанк" відповідачеві [PERSON], які він використав у повному обсязі. П. п. 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) передбачено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п. п. 4.1, 4.2 Умов та Тарифів, повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] систематично не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустив заборгованість зі сплати відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, за період з 22 травня 2013 року по 22 травня 2018 року у сумі 12487,41 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти [PERSON] зобов'язався у термін, вказаний у договорі, тобто по 09.07.2007 року включно. Проте у строк, обумовлений договором, відповідач [PERSON] не сплатив у повному обсязі кредит та проценти за користування ним. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з п. п. 4.1, 4.7 Умов за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві й п. 3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Судом встановлено, що за період з 22 травня 2013 року по 22 травня 2018 року заборгованість [PERSON] зі сплати відстоків, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом, становить 12487,41 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати відсотків за кредитним договором від 07 липня 2006 року №К2Н0RX23210743, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом за період з 22 травня 2013 року по 22 травня 2018 року у розмірі 12487,41 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1762,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved