Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

21 липня 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить суд зняти заборону, що є в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в розділі Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11754169, зареєстрований 24.10.2011 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №25616273 від 05.04.2011 відділу державної виконавчої служби Золочівського РУЮ на невизначене майно, все майно. Власник: [PERSON] . Обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції. Заявник: відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та її матір, згідно із свідоцтва про право на спадщину за законом є власниками майна, а саме житлового будинку по [ADDRESS] . Вони разом з матір`ю [PERSON] вирішили розпорядитися належним їм на праві спільної часткової власності майном. При оформленні документів виявилось, що на житловий будинок, який є предметом спадщини, накладено арешт за реєстраційним номером обтяження: 11754169, зареєстрований 24.10.2011 (08:21:35). Стан: реєстрація обтяження. Реєстратор: Харківська філія державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001, Харківська область, м. Харків, проспект Гагаріна. Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 25616273 від 05.04.2011 ВДВС Золочівського РУЮ. Заявник: відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції. Код: 34923320, 62203, Харківська обл., Золочівський р., смт Золочів пров.Шкільний. Тип майна: невизначене майно. Все майно. Власник: [PERSON] , код: [NUMBER] , [INFO] , [ADDRESS] . Обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції. В зв`язку з цим, її мати [PERSON] , звернулася у МВДВС по Дергачівському та Золочівському районах, де їй було повідомлено, що згідно із даних автоматизованої системи виконавчого провадження, реєстраційного журналу вхідної кореспонденції, журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю було встановлено, що на виконанні перебувало Виконавче провадження № 25616273 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» у сумі 10103,81. В ході примусового виконання на нерухоме майно боржника було накладено арешт. 15.11.2011 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувану на підставі п.5 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 08.07.2021 на виконанні у відділі виконавчі провадження відносно неї відсутні. Таким чином, арешт на нерухоме майно не був скасований, у зв`язку з чим позивач змушена звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою судді від 22.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 17.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, надали заяву, в якій підтримали позовні вимоги в частині зняття арешту зі всього нерухомого майна, посили задовольнити, справу розглядати без їхньої присутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що сторони по справі у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності та в межах заявлених позовних вимог, суд установив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України. Згідно із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.10.1989 держаним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Пендюріною Л.С. , реєстровий номер 2855, житловий будинок , розташований по [ADDRESS] в 7/8 частинах належить [PERSON] та [PERSON] . 14.11.1989 вказане вище право власності було зареєтроване в Дергачівському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 15-1691, реєстровий номер 825. 18.11.1989 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського РУЮ Харківської області , актовий запис № 148. Подружжя обрало спільне прізвище [PERSON] . У відповіді КП « Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівської селищної ради» № 212 від 16.08.2019 зазначено, що станом на 31.12.2012 житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований Дергачівським МЕТІ в реєстровій книзі № 15 під реєстровим номером 1691 в 1/8 частині за [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.1983, виданого державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 1416 та в 7/8 частинах за [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.1989, виданого державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2855. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 265565261 від 13.07.2021 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1957975063226 обліковується житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 46,0 кв.м, житловою площею 27,0 кв.м з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , який на праві спільної часткової власності зареєстрований 1/16 частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 484, виданого 11.11.2019 Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області (номер запису про право власності/довірчої власності : 34086661 та в 1/16частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 481, виданого 11.11.2019 Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області (номер запису про право власності/довірчої власності : 34086644. В цій інформаційній довідці відсутні дані наявність заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон. 12.07.2021 за вихідним номером 40766 Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 08.07.2021 повідомив, що в ході перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, реєстраційного журналу вхідної кореспонденції, журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві було встановлено, що на виконанні у Золочівському районному ВДВС ГТУЮ в Харківській області перебувало виконавче провадження № 25616273 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ « Дельта Банк» у сумі 10103 грн 81 коп. В ході примусового виконання на нерухоме майно боржника було накладено арешт реєстраційний номер обтяження 11754169 від 24.10.2011. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 59 Закону України 1404-VIII від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до частин 1, 6 ст. 55 Закону України № 606-Х1У від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України № 606-Х1У від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) у разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві. В силу частини 4 статті 40 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону. Також Законом України № 606-Х1У від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" (в редакції закону, чинній на час накладення арешту) строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був визначений у три роки (частина 1 статті 21). Таким чином, стягувачі за виконавчим провадженнями, який був відкритий (номер виконавчого провадження 25616273 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» борг у сумі 10103,81 грн, після повернення виконавчих документів державним виконавцем мали право на повторне їх пред`явлення протягом трьох років. 15.11.2011 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Станом на 08.07.2021 на виконанні у відділі виконавчі провадження стороною яких є [PERSON] - відсутні. Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 ст. 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду. Арешт майна боржника [PERSON] за наведених вище обставин та вимог закону із заходу забезпечення виконання рішення суду перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із п. 2 ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, беручи до уваги те, що на даний час на виконанні не перебуває жодного виконавчого провадження стосовно боржника [PERSON] , а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) перешкоджає позивачу [PERSON] розпоряджатися своїм майном, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Outcome: approved