overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

27.03.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є позивач) і відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту по якому позичальник отримав в банку платіжну картку на якій встановлено кредитний ліміт - 1900 грн. та зі сплатою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит відповідач повинен був погашати місячними платежами. Але [PERSON] порушив умови повернення кредиту, тому банк звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути 13708,62 грн. заборгованості, що випливає з договору кредиту від 27.03.2008 року та судові витрати у розмірі 1378,0 грн. Позовні вимоги банк обґрунтовує тим, що відповідач не виконував умов договору та не повернув кредит, хоча був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ КБ" ПриватБанк", чим завдав шкоди банку . Станом на 29.02.2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 13708,62 грн. , яка складається з наступного: - 1594,40 грн. - заборгованість за кредитом; - 7645,13 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту; - 3578,0 грн. - заборгованість по комісії та пені за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору : - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 640,89 грн. - штраф (процентна складова). Від представника ПАТ КБ "ПриватБанк" в суд не з'явився, проте у позові заявив клопотання, що вони не заперечують проти розгляду справ у їх відсутності, та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився в друге, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому порядку. Тому, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у справі доказів ухваливши заочне рішення. Оцінивши подані докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із заяви від 27.03.2008 року про оформлення кредитної картки у Закритому акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк" [PERSON] отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом 1600 грн. та базовою процентною ставкою 22,8 % на рік на залишок заборгованості. Як вибачається з витягу нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", то ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ "ПриватБанк". З розрахунку заборгованості убачається, що борг відповідача перед банком станом на 29.02.2016 року становить 13708,62 грн., яка складається з 1594,40 грн. - заборгованість за кредитом; - 7645,13 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту; - 3578,0 грн. - заборгованість по комісії та пені за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору : - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 640,89 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки [PERSON] заборгованість банку не повертає добровільно, то таку слід стягнути в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

22.06.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є позивач) і відповідачкою [PERSON] було укладено договір кредиту по якому позичальник отримав в банку платіжну картку на якій встановлено кредитний ліміт - 2500 грн. та зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит відповідачка повинна була погашати місячними платежами. Але [PERSON] порушила умови повернення кредиту, тому банк звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути 10816,76 грн. заборгованості, що випливає з договору кредиту від 22.06.2007 року та судові витрати у розмірі 1378,0 грн. Позовні вимоги банк обґрунтовує тим, що відповідач не виконував умов договору та не повернув кредит, хоча був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ КБ" ПриватБанк", чим завдав шкоди банку . Станом на 31.12.2015 року заборгованість відповідача перед банком складає 10816,76 грн. , яка складається з наступного: - 805,80 грн. - заборгованість за кредитом; - 6557,78 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту; - 2700,0 грн. - заборгованість по комісії та пені за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору : - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 503,18 грн. - штраф (процентна складова). Від представника ПАТ КБ "ПриватБанк" в суд не з'явився, проте у позові заявив клопотання, що вони не заперечують проти розгляду справ у їх відсутності, та винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в суд не з'явилася в друге, хоча було повідомлена про час та місце судового розгляду у встановленому порядку. Тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у справі доказів ухваливши заочне рішення. Оцінивши подані докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із заяви від 22.06.2007 року про оформлення кредитної картки у Закритому акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк" [PERSON] отримала кредитну картку "Універсальна" з встановленим кредитним лімітом 2500 грн. та базовою процентною ставкою 3 % на місяць на залишок заборгованості. Як вибачається з витягу нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", то ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ "ПриватБанк". З розрахунку заборгованості убачається, що борг відповідачки перед банком станом на 31.12.2015 року становить 10816,76 грн., яка складається з - 805,80 грн. - заборгованість за кредитом; - 6557,78 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту;- 2700,0 грн. - заборгованість по комісії та пені за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору : - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 503,18 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки [PERSON] заборгованість банку не повертає добровільно, то таку слід стягнути в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

30.09.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є позивач) і відповідачкою [PERSON] було укладено договір кредиту по якому позичальник отримав в банку платіжну картку на якій встановлено кредитний ліміт - 49000 грн. та зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит відповідачка повинна була погашати місячними платежами. Але [PERSON] порушила умови повернення кредиту, тому банк звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути 27947,26 грн. заборгованості, що випливає з договору кредиту від 30.09.2008 року та судові витрати у розмірі 1378,0 грн. Позовні вимоги банк обґрунтовує тим, що відповідач не виконував умов договору та не повернув кредит, хоча був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ КБ" ПриватБанк", чим завдав шкоди банку . Станом на 30.11.2015 року заборгованість відповідача перед банком складає 27947,26 грн. , яка складається з наступного: - 4667,32 грн. - заборгованість за кредитом; - 18961,02 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту; - 2750,0 грн. - заборгованість по комісії та пені за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору : - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1318,92 грн. - штраф (процентна складова). Від представника ПАТ КБ "ПриватБанк" в суд не з'явився, проте у позові заявив клопотання, що вони не заперечують проти розгляду справ у їх відсутності, та винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в суд не з'явилася в друге, хоча було повідомлена про час та місце судового розгляду у встановленому порядку. Тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у справі доказів ухваливши заочне рішення. Оцінивши подані докази, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із заяви від 30.09.2008 року про оформлення кредитної картки у Закритому акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк" [PERSON] отримала кредитну картку "Універсальна" з встановленим кредитним лімітом 1500 грн. та базовою процентною ставкою 3 % на місяць на залишок заборгованості. Як вибачається з витягу нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", то ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ "ПриватБанк". З розрахунку заборгованості убачається, що борг відповідачки перед банком станом на 30.11.2015 року становить 27947,26 грн., яка складається з - 4667,32 грн. - заборгованість за кредитом; - 18961,02 грн. - заборгованість за відсотками по кредиту; - 2750,0 грн. - заборгованість по комісії та пені за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору : - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1318,92 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки [PERSON] заборгованість банку не повертає добровільно, то таку слід стягнути в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 вересня 2006 року йому на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 1060-р від 28.12.2005 року було видано [PERSON] акт Серії ЯГ № 559073 на право власності на земельну ділянку площею 5.2935 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради. Однак, в [PERSON] акті на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 559073 його прізвище вказано як "Білка", в той час як в паспорті громадянина України його прізвище зазначено як "Бєлка". При укладанні договору оренди\~ з агрофірмою були виявлені розбіжності в написанні прізвища заявника, у звязку з цим зареєструвати договір оренди земельної ділянки не має можливості. Враховуючи наведені обставини, [PERSON] просив суд встановити юридичний факт, належності йому Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ №\~559073, виданого 22 вересня 2006 року на ім'я "Білка Олександр Федорович". В судове засідання [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій свої вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити (а.с.14) Представник заінтересованої особи з заявою ознайомлений, в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.18). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, 22 вересня 2006 року заявнику на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 1060-р від 28.12.2005 року було видано [PERSON] акт Серії ЯГ № 559073 на право власності на земельну ділянку площею 5.2935 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради (а.с.6,7). Однак, в [PERSON] акті на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 559073 прізвище заявника вказано як "Білка", в той час як в паспорті громадянина України його прізвище зазначено як "Бєлка". На даний час заявник має намір укласти договір оренди земельної ділянки з агрофірмою, але у звязку з розбіжностями в написанні прізвища заявника, йому було відмовлено у реєстрації договору оренди земельної ділянки. Те, що прізвище заявника «Бєлка» підтверджується його паспортом громадянина України серії СВ № 144318, виданого Заводським РВ УМВС України у Запорізькій області від 18 листопада 1999 року (а.с.15). Тому у суду не викладає сумніву той факт, що [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 559073, виданому 22 вересня 2006 року на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 1060-р від 28.12.2005 року на ім'я "Білка Олександр Федорович" дійсно належить заявнику. З урахуванням викладених обставин, суд знаходить заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

10 лютого 2015 року [PERSON] звернулась з заявою про ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2014 року були задоволені її позовні вимоги, визнано за нею право власності на земельну ділянку площею 2,76 га, розташованої на території Секретарської сільської ради та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали [PERSON]. Однак, при ухваленні рішення судом в описовій та мотивувальній частинах рішення суду вказано прізвище та ініціали спадкодавиці "[PERSON](дошлюбне прізвище [PERSON])" - замість "[PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON]". В зв'язку з чим, [PERSON] просить про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній справі, вказавши в описовій та мотивувальній частинах рішення суду прізвище та ініціали спадкодавиці "[PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON]". В судове засідання [PERSON] та сторони, які приймали участь у справі не з'явились, про день місце та час розгляду справи сповіщались судом належним чином. Згідно положень п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що провадженні Кривоозерського районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, за результатами розгляду якої 12 листопада 2014 року ухвалено рішення, позовні вимоги [PERSON] задоволено, при цьому в описовій та мотивувальній частинах рішення суду вказано прізвище та ініціали спадкодавиці "[PERSON](дошлюбне прізвище [PERSON])" - замість "[PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON])". За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В заяві, що надійшла до Василівського районного суду від [PERSON] вказано, що [INFO] року помер чоловік заявниці [PERSON]. За життя [PERSON] був нагороджений орденом "Знак Пошани", тому отримував надбавку до пенсії. На звернення заявниці до Пенсійного фонду у Василівському районі з проханням нарахувати їй надбавку до пенсії за орденом чоловіка, їй було відмовлено, оскільки виявилася невідповідність у свідоцтві про смерть та в орденській книжці [PERSON], а саме в свідоцтві про смерть прізвище, ім'я та по-батькові вказано як "[PERSON]", а в орденській книжці на російській мові вказано як "[PERSON]". В судове засідання заявник [PERSON] та представник заявника за довіреністю [PERSON] не з'явилися, але надали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Заявник [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] має право на призначення надбавки до пенсії, яку отримував її померлий [PERSON] за особливі заслуги перед Україною у зв'язку з отриманням ордену "Знак Пошани". При зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Василівському районі Запорізької області встановлено, що в орденській книжці "Знак Пошани" серія [NUMBER], виданій на підставі Указу Президіуму Верховної Ради СРСР від 06 вересня 1973 року секретарем Президіуму Верховної Ради СРСР 21 вересня 1973 року, на ім'я [PERSON], допущена помилка, а саме: не вірно вказано по-батькові "[PERSON]", замість правильного "[PERSON]". За таких обставин, суд вважає необхідним встановити факт належності правовстановлюючого документу - орденської книжки "Знак Пошани" орден [NUMBER] серія [NUMBER] виданого на підставі Указу Президіуму Верховної Ради СРСР від 06 вересня 1973 року секретарем Президіуму Верховної Ради СРСР 21 вересня 1973 року, яка видана на ім'я [PERSON] належить [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

18.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи тим, що є сином [PERSON], після смерті якої при звернені до нотаріуса у порядку спадкування йому було відмовлено та повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, тому що в свідоцтві про смерть прізвище померлої вказано як "[PERSON]", а в свідоцтві про народження заявника в графі "мати" - "[PERSON]". В судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав і просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив рішення прийняти за наявними в справі матеріалами. Представник першої Миколаївської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO]. Його батьками записані [PERSON] і [PERSON] (актовий запис про народження №3717 від 19.12.1959 року). 16 вересня 1958 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка - «[PERSON]» (актовий запис про шлюб №2096 від 16.09.1958 року) [INFO] померла мати - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29.02.2000р.), після смерті якої залишилося спадкове майно. Заявник просить встановити факт родинних відносин з померлою з тих підстав, що існують розбіжності в написані прізвища померлої: в свідоцтві про смерть прізвище померлої вказано як "[PERSON]", а в свідоцтві про народження заявника в графі "мати" - "[PERSON]", тому йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом при оформлені документів на отримання спадщини за законом. Факт родинних відносин між заявником та померлою підтверджується свідоцтвом про народження заявника, де прізвище матері вказане як «[PERSON]», свідоцтвом про укладання шлюбу між батьками заявника, де прізвище померлої вказане як «[PERSON]», а після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловіка "[PERSON]". А також довідкою ЖКП "Бриз" за №2353 від 14.05.2013 року в якій зазначено, що на момент смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] постійно проживав і був зареєстрований син [PERSON]. У зв'язку з наведеним суд вважає, що заявник є рідним сином [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, що передбачено п. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що він досяг пенсійного віку та оформлює відповідну документацію для отримання пенсійного забезпечення. Однак, УПФ України у місті Хмільнику та Хмільницькому районі відмовило йому у прийнятті документів, у зв'язку з тим, що у трудовій книжці та вкладці до трудової книжки заявник записаний як "Волощук Владимир Прокопьевич", в той час як його прізвище, імя та по батькові російською "Волощук Владимир Прокофьевич", що підтверджено його свідоцтвом про народження та паспортом. У звязку з цим, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки заповненої 03.09.1972 року із вкладенням серії АТ-ІІІ №4747923 від 20.04.1992 року заповненого відділом кадрів Нелідовського машинобудівного заводу РСФСР на імя "Волощук Владимир Прокопьевич". В судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про те, що розгляд справи просить провести за його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі, просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи УПФ України місті Хмільнику та Хмільницькому районі в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні заяви поклався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази в своїй сукупності дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Як встановлено з матеріалів справи та досліджених доказів повне прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON], російською "Волощук Владимир Прокофьевич", [INFO], що підтверджується копією його паспорта (а.с.4) та копією свідоцтва про народження (а.с.5). Разом з тим трудову книжку (а.с.6-7), а також вкладення в трудову книжку (а.с.8-9) виписано на "Волощука Владимира Прокопьевича ", [INFO] Хоча довідками (а.с.10, 11) підтверджено, що в 1992 році на Нелідовському машинобудівному заводі РСФСР працював "Волощук Владимир Прокофьевич" в якості різника металу. Вказаний запис наявний також у вкладенні в трудову книжку (а.с.9). Враховуючи викладене, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою, та з метою захисту передбаченого законом права заявника на державне пенсійне забезпечення, підлягає задоволенню. Перешкод для встановлення даного факту суд не вбачає.

Outcome: approved