Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

13 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить визнати недостовірною та такою, що порочить його гідність, честь та ділову репутацію, яка поширена Товариством з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанією "Студія 1+1" у формі Товариства з обмеженею відповідальністю ( ТРК "Студія 1+1") та [PERSON] в ефірі телевізійного каналу " 1+1", в сюжеті програми Телевізійна служба новин (ТСН) [INFO] року та сюжеті із заголовком "[INFO]" розміщеному в мережі Інтернет та інформаційному ресурсі tsn.ua за посиланням [INFO], а саме інформацію: "відрізання пальців бізнес конкурентам, участь у злочинному угрупуванні "Європейців", віджимання у колишнього власника заводу "Пожспецмаш", передачу половини заводу "Пожспецмаш" у власність соратника [PERSON], [PERSON], розтрату державних субвенцій у розмірі 300 мільйонів гривень та відвантаження продукції заводу "Пожспецмаш" до Російської Федерації без отримання розрахунків за неї" та зобов'язати відповідачів не пізніше з дня набрання судовим рішенням законної сили, спростувати недостовірну інформацію шляхом поширення аудіовізуальної інформації в ефірі програми Телевізійна Служба Новин (ТСН) телевізійного каналу " 1+1", випуск якої транслюється об 19:30 год. та шляхом розміщення публікації в мережі інтернет на інформаційному ресурсі tsn.ua, про ухвалене по справі судове рішення та поширивши аудіовізуальну інформацію наступного тексту: поширена в сюжеті програми Телевізійна Служба Новин (ТСН), що вийшла в ефір [INFO] року об 19:30 год. на телевізійному каналі " 1+1" та в сюжеті із заголовком "[INFO]" розміщеному в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі tsn.ua негативна інформація відносно кандидата у народні депутати по одномандатному виборчому округу №210 на позачергових виборах до Верховної Ради України 26 жовтня 2014 року [PERSON] про: "відрізання пальців бізнес-конкурентам, участь у злочинному угрупуванні "Європейців", віджимання у колишнього власника заводу "Пожспецмаш", передачу половини заводу "Пожспецмаш" у власність соратника [PERSON], [PERSON], розтрату державних субвенцій у розмірі 300 мільйонів гривень та відвантаження продукції заводу "Пожспецмаш" до Російської Федерації без отримання розрахунків за неї" - є недостовірною і не відповідає дійсності". Зобов"язати Товариство з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія "Студія 1+1" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ( ТРК "Студія 1+1") видалити сюжет із заголовком "[INFO]" із інформаційного ресурсу tsn.ua в мережі Інтернет. Стягнути з відповідачів солідарно грошові кошти у сумі 50 000 грн в якості компенсації за завдану моральну шкоду та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року в ефірі телевізійного каналу " 1+1" в сюжеті програми телевізійна служба новин (ТСН), що вийшла в ефір об 19:30 год. поширена інформація відносно [PERSON] наступного змісту: [PERSON] (ведуча): "Колись відрізав бізнес-конкурентам пальці, нині балотується до Верховної Ради. В одному із округів Чернігівщини від Радикальної партії [PERSON] на вибори іде кандидат з більш ніж сумнівною репутацією, кажуть в області. При чому [PERSON] навіть не належить до партії [PERSON], зате за часів режиму [PERSON] став тим самим олігархом , із якими постійно бореться радикал [PERSON]. За які заслуги [PERSON] дістав згоду Радикальної партії з'ясовували мої колеги". Диктор (голос за кадром): "На одному з округів Чернігівщини парадокс: з'їзд радикальної партії [PERSON] висунув кандидатом безпартійного [PERSON], а самовисуванцем іде партійний радикал [PERSON]. Усе б нічого, от тільки ім'я схваленого з'їздом партії [PERSON] на його окрузі бояться називати в голос". [PERSON] (керівник Чернігівської обласної організації підприємців та роботодавців): "[PERSON] по росказам жителей города Прилук бьш извращенним, так сказать, представителем зтой групировки. Он резал пальцы людям для того, чтобы принимать какое то и.... получить нужное ему решение". Диктор (голос за кадром): "[PERSON] директор унікального на теренах СНД підприємства "Пожспецмаш", за даними Чернігівських активістів він же член злочинного угрупування так званих "європейців". У 90-х вони збагатилися на брухті, згодом віджали у власника і "Пожспецмаш". Коли до влади прийшов [PERSON] половину довелося віддати його соратнику, тодішньому спікеру Верховної Ради [PERSON]. Цим [PERSON] заслужив сприяння Гаранта. За мовчазної згоди [PERSON] [PERSON] і компанія просунули чергову багатомільйонну оборудку". [PERSON] (керівник Чернігівської обласної організації підприємців та роботодавців): "Были даны субвенции на развитие предприятия 300 миллионов гривен. На эти деньги должны были поступить пожарные машины новые для МЧС Украины. Но, ребята решили провернуть сделку более серьйозно и машины на крупную суму были отправлены в Россию. С России деньги так и не поступили". Диктор (голос за кадром): "Як людину з такою репутацією [PERSON] відправляє балотуватися на окрузі у Прилуках не розуміють". [PERSON] (керівник Чернігівської обласної організації підприємців та роботодавців): "Может быть [PERSON] не знает зтой информации или же непонятны тогда его действия, если он допускает такие вещи говоря одно, а делая совсем другое на практике". [PERSON] (кандидат у депутати до Верховної Ради України, самовисуванець): "Человек заплатил, его записали и он сейчас будет бороться, чтобы пройти по зтому округу. Думаю все за деньги". Диктор (голос за кадром): "А це вже [PERSON]. Він член партії [PERSON], якого навіть не повідомили про з'їзд, на якому висували кандидатів на вибори. Він каже обурився дізнавшись, що на його окрузі балотується людина з сумнівною репутацією і пішов самовисуванцем". [PERSON] (кандидат у депутати до Верховної Ради України, самовисуванець): "Потому что [PERSON] всегда говорил чтобы, как говорят: "Держи морди, крадії, бандюки не йшли до влади", і я вы знаете, вот иду по принципу партии, хотя вчера начальник штаба [PERSON] звонил мне и угрожал, что задним числом исключат из партии". Диктор (голос за кадром): "Із розмови керівника Чернігівського штабу [PERSON] зі [PERSON] зрозуміло, оплутаний у чорних бізнес-схемах [PERSON] подобається не всім. Але така вочевидь, воля лідера партії". [PERSON] (керівник Чернігівського штабу [PERSON]): "[PERSON] игнорируете решение сьезда?" [PERSON] (кандидат у депутати до Верховної Ради України, самовисуванець): "Не игнорирую я ничего, но мне просто неприятно, как члену партии, что партия будет понижать свой рейтинг за счет некоторых кандидатов". [PERSON] (керівник Чернігівського штабу [PERSON]): "Ну слушай, может [PERSON] нам тоже не нравится, но сьезд принял такое решение! Выдвинуть Аверьянова! И мы как члены партии - дисциплина!" Диктор (голос за кадром): "Дисципліна чи ні, а такі люди, як [PERSON], ганьблять честь партії певен [PERSON] і сподівається - його партійний лідер надалі уважніше добиратиме кандидатів до парламенту". [PERSON] (кандидат у депутати до Верховної Ради України, самовисуванець): "Если до сих пор у нас вот эта вот корупция и в партийных рядах будет процветать и лидеры не будут зтого знать, это очень плохо". Диктор (голос за кадром): "[PERSON], [PERSON], Чернігівщина ТСН, один плюс один." З 11 серпня 2009 року по 18 грудня 2014 року [PERSON] працював на посаді керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцький завод протипожежного і спеціального машинобудування "Пожспецмаш". Постановою Центральної виборчої комісії №1257 "Про реєстрацію кандидатів у народні депутати України, висунутих Радикальною [PERSON] [PERSON], в одномандатних виборчих округах на позачергових виборах народних депутатів України 26 жовтня 2014 року" від 14 вересня 2014 року , [PERSON] зареєстрований як кандидат у народні депутати України в одномандатному окрузі №210 висунутий Радикальною партією [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала свідчення суду, що працювала разом з позивачем та в період її роботи головним бухгалтером на заводі "Пожспецмаш" субвенції ніхто не отримував, укладалися договори та були виконані і ніяких порушень не було. Згідно із статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно з частинами першою, другою статті 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до приписів статті 277 Цивільного кодексу України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з роз'ясненнями, наданими у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1„Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а). поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б). поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в). поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г). поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. У п.18, п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 „ Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи " вказано, що згідно з положеннями статті 277 Цивільного кодексу України і статті 10 Цивільного процесуального кодексу України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону України „Про інформацію", ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України у взаємозв'язку із вказаною статтею 30 Закону України „Про інформацію" не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Вказане відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Позивач на час виходу вказаного сюжету був кандидатом у Народні депутати України, тобто став на шлях політичного діяча. В цілому зі змісту всього сюжету інформація мала оціночні судження, а тому суд не може визнати саме ту інформацію, яку просить позивач такою, що є недостовірною, адже думки, твердження, оцінки, у тому числі й ті, що можуть ображати людину, не належать до відомостей, які підлягають спростуванню. Європейський суд з прав людини у справі Лінгенс проти Австрії виходив з того, що межі прийнятої критики стосовно політичного діяча є, відповідно, ширшими, ніж стосовно приватних осіб. На відміну від останніх, перші (політичні діячі) неминуче й свідомо залишають кожне своє слово й вчинок відкритим для безпосереднього ретельного аналізу як журналістами, так і широким загалом. Пункт 2 статті 10 уможливлює захист репутації інших осіб… і цей захист поширюється і на політичних діячів,…але у таких випадках необхідність такого захисту має оцінюватися у співставленні з інтересами відкритого обговорення політичних питань. …Слід ретельно розрізняти факти й оціночні судження. Якщо істинність фактів можна довести, то правдивість оціночних суджень довести неможливо (Лінгенс проти Австрії, рішення від 08.07.1968 року) Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що політики, обираючи свою професію, залишили себе відкритими для суворої критики і пильного нагляду; це той тягар, який політики мають прийняти в суспільстві і стандарти, які застосовують українські суди, мають узгоджуватися з принципами, зазначеними у ст. 10 Конвенції. При дотриманні умов параграфу 2 статті 10 Конвенції, право вільно передавати інформацію поширюється не лише на інформацію та ідеї, які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які ображають, шокують чи викликають стурбованість (Справа "Українська Прес - група" проти України" рішення від 29 березня 2005 року; "[PERSON] проти України" рішення від 10.08.2006 року) У загальному огляді сюжету вказані позивачем у позовній заяві фрази "відрізання пальців бізнес-конкурентам, участь у злочинному угрупуванні "Європейців", віджимання у колишнього власника заводу "Пожспецмаш", передачу половини заводу "Пожспецмаш" у власність соратника [PERSON], [PERSON], розтрату державних субвенцій у розмірі 300 мільйонів гривень та відвантаження продукції заводу "Пожспецмаш" до Російської Федерації без отримання розрахунків за неї" звучали в іншому контексті, відноситься до критики політичного діяча, а Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує та оцінює таким чином, що політики, обираючи свою професію, залишили себе відкритими для суворої критики і пильного нагляду. Таким чином, суд приходить до висновку, що інформація "відрізання пальців бізнес-конкурентам, участь у злочинному угрупуванні "Європейців", віджимання у колишнього власника заводу "Пожспецмаш", передачу половини заводу "Пожспецмаш" у власність соратника [PERSON], [PERSON], розтрату державних субвенцій у розмірі 300 мільйонів гривень та відвантаження продукції заводу "Пожспецмаш" до Російської Федерації без отримання розрахунків за неї", не є такою, що принижує честь і гідність позивача, а тому відсутні підстави для її спростування. Одночасно, суд не знаходить підстав для відшкодування моральної шкоди, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed