Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Позивач - Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу в розмірі 103 089,98 грн.. Позов мотивує тим, що 24 січня 2007 р. між Позивачем - Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (Код ЗКПО 33142091) в особі виконавчого директора, [PERSON] , та позичальником - Відповідачем №1 - [PERSON] , поручителем Відповідачем №2- [PERSON] та поручителем - Відповідачем №3- [PERSON] , був укладений договір кредиту-поруки № 36\\1, згідно якого отримано кредитні кошти у розмірі - 25000,00грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості (річний процент -45%; зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 24 місяці, з 24 січня 2008 року по 23 січня 2010 року. Видатковим касовим ордером № 226 стверджується повне виконання обов`язку кредитодавця за договором видати кредит, а також отримання позичальником суми 25000 грн., що підтверджується підписом останнього. Відповідач №1- [PERSON] , порушила свої зобов`язання (п.п. 1.1., 2.2,2.34 Договору). Відповідачі №2,№3 - [PERSON] , [PERSON] згідно з Договором кредиту-поруки (пп.5.1-5.4) виступили перед спілкою поручителями Відповідача №1 - не виконали своїх обов`язків, визначених пп.5.2-5.3 Договору - у зв`язку з чим солідарно з Відповідачем №1 відповідають перед спілкою за її зобов`язаннями. Позичальник, [PERSON] , та поручителі: [PERSON] , [PERSON] , - ознайомлені з умовами договору кредиту поруки. № 36/1 від 24.01.2008 року, а саме: п.2.4., 5.1., 8.1., ознайомлені і згодні із Умовами надання кредиту, в яких, зокрема, строк позовної давності встановлений тривалістю в десять років, указані Умови підтверджені підписами відповідачів на кожному аркуші вищевказаного договору кредиту-поруки і кожний з відповідачів отримав примірник вказаного договору. На підставі викладеного позивач, з врахуванням заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог від 30.05.2019, яку судом прийнято до розгляду, просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість в сумі 28538,15 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак представник [PERSON] .. подала через канцелярію суду заяву від 27.03.2019 року про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином шляхом надіслання повісток рекомендованими поштовими відправленнями. Крім того, інформація про розгляд справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтеренет, за посиланням на веб-адресу сторінки Ужгородського міськрайонного суду. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Відповідачами у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - ;69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Враховуючи, що відповідачі, будучи повідомлені належним чином, повторно не з`явилися до суду без повідомлення причин, не подали відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи положення ст. ст. 274, 280 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку. У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з повторною неявкою відповідачів у судові засідання 05.08.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справ відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд доходить висновку, що позовну заяву з уточненими (зменшеними вимогами) слід задовольнити. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 січня 2007 р. між Позивачем - Ужгородською філією №1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» (Код ЗКПО 33142091) в особі виконавчого директора, [PERSON] , та позичальником - Відповідачем №1 - [PERSON] , поручителем Відповідачем №2- [PERSON] та поручителем - Відповідачем №3- [PERSON] , був укладений договір кредиту-поруки № 36\\1, згідно якого отримано кредитні кошти у розмірі - 25000,00грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості (річний процент -45%; зі сплатою відсотків за користування ним), терміном на 24 місяці, з 24 січня 2008 року по 23 січня 2010 року. Згідно з п. п. 1.2, 1.3 кредит надається терміном на 24 місяці з 24.01.2008 року по 23.01.2010 року, за користування яким сплачуються відсотки з розрахунку 45 % річних. Видатковим касовим ордером від 24.01.2008 року підтверджується, що [PERSON] отримала вказані кошти. У забезпечення виконання вищевказаного договору між позивачем та позичальником, як поручителі, згідно з умовами договору кредиту-поруки № 36/1 від 24.01.2008 року [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов`язання солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі перед позивачем за своєчасне та повне виконання боржником свого обов`язку за договором. Згідно з п. 5.1 договору кредиту-поруки поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі солідарно терміном на десять років з дня укладення договору але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним. Відповідно до п. 8.1. договору кредиту-поруки сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, з врахуванням уточнених позовних вимог, який неоспорений та незаперечений в судовому засіданні, станом на 04.12.2018 року у відповідача утворилась перед спілкою заборгованість у загальному розмірі 28538,15 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 18 680,82 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 9857,33 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотках за користування кредитом з відповідача та поручителів на користь спілки відповідно до положень кредитного договору та ст. 526 ЦК України. Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що до стягнення підлягає заборгованість за процент Таким чином, загальний розмір заборгованості за договором кредиту-поруки становить 28538,15 грн., з яких: 18 680,82 грн. заборгованість по тілу кредиту; 9857,33 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом. Відповідно до п. 5.1 договору кредиту-поруки № 36/1 від 24.01.2008 року поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі (включаючи сплату всіх відсотків, збитків у тому числі упущеної вигоди) солідарно терміном на десять років з дня укладення договору, але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним. Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] , як позичальник за договором, належним чином не виконував свої зобов`язання відповідно до умов договору, внаслідок чого допустив заборгованість по сплаті кредиту та процентів згідно з договором, суд вважає, що з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на користь позивача слід солідарно стягнути 28538,15 грн. заборгованості за договором кредиту-поруки № 36/1 від 24.01.2008 року. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у якій зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зважаючи, що вимоги задоволено повністю, та зважаючи, що при зверненні до суду судовий збір не сплачено, тому суд, вважає за необхідне витрати із сплати судового збору в сумі 1762,00 грн. (яка підлягала сплаті при зверненні до суду з позовом) стягнути на користь держави з відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved