Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

13 лютого 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить у порядку спадкування визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач звернулася до Першої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 416/02-31 від 04 лютого 2015 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив право власності та не забезпечив його державної реєстрації, що унеможливлює оформлення права на спадщину. Представник позивача у судове засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позивач позов підтримує та просить суд його задовольнити. Представник відповідача - Чернігівської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Об'єднання житлово-будівельних кооперативів в судове засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що заперечень проти задоволення позову не має. Представник третьої особи - Першої чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який доводився батьком позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 6). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. У встановлений законом строк позивач звернулася до Першої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 416/02-31 від 04 лютого 2015 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив право власності та не забезпечив його державної реєстрації (а/с 14). Відповідно до довідки № 38/2014 від 02 грудня 2014 року, виданої Об'єднанням житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова, [PERSON] вступив в члени ЖБК № 93 за адресою: [ADDRESS] у 1985 році. Дана квартира повністю виплачена в другому кварталі 1992 року (а/с 12). Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] за життя [PERSON] не отримав, а у відповідності до ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачає, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved