Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення коштів за договором банківського вкладу. Свої вимоги обґрунтовувала наступним. 03 червня 2013 року між та відповідачем був укладений договір банківського вкладу в євро із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (договір). Позивач в порядку 03.06.2014 звернувся до відповідача за поверненням вкладу та процентів, нарахованих на нього за термін дії договору. Банк у задоволенні вимоги вкладника відмовив - суму вкладу та нараховані на нього проценти не повернув, посилаючись на відсутність у банка коштів. Згодом позивач звернулась за поясненнями до голови правління банку, на що отримала відповідь про те, що за результатами перевірок встановлено банком, що вклад було достроково розірвано 07.02.2014 із виплатою готівки через касу. Позивач зазначає, що кошти з вкладу вона не забирала, і банк порушив свої зобов'язання щодо їх зберігання та повернення. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні просив вирішити справу відповідно до матеріалів наявних у ній. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 червня 2013 року між [PERSON] (позивач) та Публічним акціонерним товариством "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" (відповідач) в особі директора Київського регіонального відділення ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" Гриціва Андрія Степановича був укладений договір №689/2013-222 банківського вкладу "Оберіг" в євро із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (12 місяців) (договір) (а.с.7-9). Згідно п. 1.1. договору банк приймає грошові кошти вкладника на вкладний (депозитний) рахунок №26307001222/2630.9.035080.002, що відкривається банком на ім'я вкладника в сумі 14000,00 євро (чотирнадцять тисяч євро) 00 євроцентів на термін з 03.06.2013 по 03.06.2014. Термін вкладу відраховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок. Банк повертає вкладнику суму вкладу та сплачує проценти на умовах та в порядку, встановлених цим договором. (а.с.7). 03 червня 2013 року Позивачем було внесено грошові кошти у розмірі 14000,00 євро (чотирнадцять тисяч євро 00 євроцентів) з призначенням платежу "надходження грошових коштів згідно депозитного договору №689/2013-222 від 03.06.2013" (вклад), що підтверджується Квитанцією №08 від 03.06.2013 (а.с.10). У відповідності із п. 1.2. договору процентна ставка на вклад встановлюється в розмірі 6,2% процентів річних. Нарахування процентів здійснюється Банком щомісячно, виходячи із фактичної кількості днів в місяці та році (метод "факт/факт"). В перший робочий день кожного місяця, наступного за місяцем нарахування, нараховані проценти приєднується до суми вкладу і в подальшому нарахування процентів здійснюється на збільшену суму вкладу. Сплата процентів вкладнику здійснюється в кінці терміну вкладу разом з основною сумою вкладу (а.с.7). Позивач у судовому засіданні зазначила, що 03 червня 2014 року вона звернулася до відповідача за поверненням вкладу та процентів, нарахованих на нього за термін дії договору. Відповідач у задоволенні її вимог відмовив - суму вкладу та нараховані на нього проценти не повернув, посилаючись на відсутність у банка коштів. Відповідно до заяви, яка зареєстрована банком за вхідним №245-У, 03 червня 2014 року позивач також звернулась до Голови Правління ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" Гриджука Д.М. з вимогою повернення вкладу (а.с.11). 05 червня 2014 року позивачу було надано відповідь на вищевказану заяву за вихідним №41/3-12/3225, якою відповідач повідомив, що, за результатами перевірок встановлено, що вклад №689/2013 було достроково розірвано 07.02.2014 із виплатою готівки через касу. Також відповідач зазначив, що в матеріалах депозитних справ Київського регіонального відділення зберігається заява на дострокове вилучення цього вкладу від 04.02.2014, оформлена від імені вкладника та заява на видачу готівки за цим вкладом через касу Київського регіонального відділення (а.с.12). Частиною 2 ст. 527 ЦК України встановлено, що кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Пунктом 5.2. договору встановлено, що договір втрачає силу за згодою сторін із моменту виплати банком вкладнику суми вкладу і процентів за цим договором, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України(а.с.9). Позивач у судовому засіданні також зазначила, що обставини, на які посилається банк, не відповідають дійсності, оскільки вона ніколи не зверталася до відповідача, в тому числі в особі його структурних підрозділів, з особистими заявами щодо розпорядження вкладом та процентами по ньому до 03.06.2014; повноваження по розпорядженню вкладом і процентами по ньому позивач під час терміну дії договору будь-яким третім особам не передавав. Суд встановив, що відповідач порушив свої зобов'язання відповідно до умов вищезазначеного договору та не повернув позивачу вкладених коштів. Статтею 22 ЦК України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було б порушене (упущена вигода), відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Виходячи з того, що банком порушено вимоги п. 2.1.1. договору з незалежних від позивача обставин, вкладнику завдано збитків у розмірі 893,10 євро (вісімсот дев'яносто три євро) 10 євроцентів, тобто не отриманих процентів на розмір вкладу за термін дії договору. Статтею 526 ЦК України встановлено загальні умови виконання зобов'язання, які полягають в обов'язку виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 2342 грн 76 коп. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 22, 526-527, 623 ЦК України та

Outcome: approved