Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

05.05.2017 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, Донецької області, вул. Гастелло, буд. 13, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м, а також стягнення судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк", правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] 29.07.2008 укладено кредитний договір № 49В-ДФВ8/2008. Відповідно до умов кредитного договору, п.1.1. банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 46000,00 доларів США 00 центів, терміном до 2028 року, зі сплатою процентів за користування в розмірі 16% річних. 09.07.2008 в забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором, між [PERSON] та ВАТ "ВТБ Банк" було укладено іпотечений договір № 49Вз-ДФВ8/2008, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1396, в реєстрі заборон за № 1397, на підставі якого в забезпечення виконання своїх зобов*язань, [PERSON] передала наступне нерухоме майно: цілий житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, Донецької області, вул. Гастелло, буд. 13, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м. 24.12.2012 між ПАТ "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" було укладено договір про відступлення прав вимоги № 241212 ІВ, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 49В-ДФВ8/2008 від 29.07.2008, укладеним між ВАТ "ВТБ Банк" та [PERSON], перейшло до ТОВ "Кредекс Фінанс". 24.12.2012, на виконання вимог ЗУ "Про іпотеку", між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Кредекс Фінанс" було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 49Вз-ДФВ8/2008 від 09.07.2008, відповідно до якого ТОВ "Кредекс Фінанс" набуло прав іпотекодержателя відносно предмета іпотеки. 17.02.2014 між ТОВ "Кредекс Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов*язань за фінансовими кредитами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 49Вз-ДФВ8/2008 від 09.07.2008, укладеним між ВАТ "ВТБ Банк" та [PERSON], перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія". 17.02.2014 на виконання вимог ЗУ "Про іпотеку", між ТОВ "Кредекс Фінанс" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" було укладено договір № 1 про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до якого ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло прав іпотекодержателя відносно предмета іпотеки. Банком було надано [PERSON] кредит у сумі 46000,00 доларів США 00 центів, проте відповідач належним чином не виконувала свої зобов*язання за кредитним договором, не сплачувала платежі. Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними побудовами. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду відповідну заяву щодо розгляду справи без його участі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення у справі ( а.с. 171-172). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, через оголошення у пресі (а.с.143-158). Однак відповідач в судове засідання не прибула, будь-яких заперечень, клопотань щодо позову не висунула. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк", правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] 29.07.2008 укладено кредитний договір № 49В-ДФВ8/2008. Відповідно до умов кредитного договору, п.1.1. банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 46000,00 доларів США 00 центів, терміном до 2028 року, зі сплатою процентів за користування в розмірі 16% річних (а.с. 12-14). 09.07.2008 в забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором, між [PERSON] та ВАТ "ВТБ Банк" було укладено іпотечений договір № 49Вз-ДФВ8/2008, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1396, в реєстрі заборон за № 1397, на підставі якого в забезпечення виконання своїх зобов*язань, [PERSON] передала наступне нерухоме майно: цілий житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, Донецької області, вул. Гастелло, буд. 13, загальною площею 62,2 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м (а.с. 15-17). 24.12.2012 між ПАТ "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" було укладено договір про відступлення прав вимоги № 241212 ІВ, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 49В-ДФВ8/2008 від 29.07.2008, укладеним між ВАТ "ВТБ Банк" та [PERSON], перейшло до ТОВ "Кредекс Фінанс"(а.с. 18-26). 24.12.2012, на виконання вимог ЗУ "Про іпотеку", між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Кредекс Фінанс" було укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором № 49Вз-ДФВ8/2008 від 09.07.2008, відповідно до якого ТОВ "Кредекс Фінанс" набуло прав іпотекодержателя відносно предмета іпотеки (а.с. 27). 17.02.2014 між ТОВ "Кредекс Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов*язань за фінансовими кредитами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 49Вз-ДФВ8/2008 від 09.07.2008, укладеним між ВАТ "ВТБ Банк" та [PERSON], перейшло до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" (а.с. 28-50). 17.02.2014 на виконання вимог ЗУ "Про іпотеку", між ТОВ "Кредекс Фінанс" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" було укладено договір № 1 про відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до якого ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло прав іпотекодержателя відносно предмета іпотеки (а.с. 51-54). 29.11.2012 Калінінським районним судом м. Донецьк було ухвалено заочне рішення про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ "ВТБ Банк" заборгованості за кредитним договором № 49В-ДФВ8/2008 від 29.07.2008 у розмірі 422490,01 гривень (а.с. 9). 15.03.2013 ухвалою Калінінського районного суду м. Донецьк замінено сторону сторону виконавчого провадження з ПАТ "ВТБ Банк" на ТОВ "Кредекс Фінанс", у зв*язку з переходом права вимоги до ТОВ "Кредекс Фінанс" на підставі договору відступлення права вимоги № 241212ІВ від 24.12.2012 (а.с. 10). 28.04.2014 Калінінським районним судом м. Донецьк постановлено ухвалу, якою замінено сторону виконавчого провадження, а саме: ТОВ "Кредекс Фінанс" замінено на ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути у тому числі і примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов*язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч.1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов*язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Згідно ст. 38 Закону України "Про іпотеку", якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. У відповідності зі ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тому суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки являються обгрунтованими та такми, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Тому наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову повністю. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" при поданні позову сплачено на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 грн., що підтверджено наданими позивачем платіжними дорученнями (а.с.4-5). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Outcome: approved