Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

22.04.2021 року заявник - [PERSON] , звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 029253 від 19.03.2002 року, площею 6,25 га, яка розташована на території Петрівського Другого старостинського округу Олександрівської селищної ради Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на підставі рішення Микільської сільської ради від 25 травня 2001 року їй було передано у у приватну власність земельну ділянку, площею 6,25 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДН №029253, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23 від 19.03.2002 року. 04 березня 2021 року вона звернулася до відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру . 26 березня 2021 року заявник отримала рішення № РВ-1400846852021 про відмову відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки, існують розбіжності при написанні її по батькові в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку зазначено по батькові « [PERSON] », а у паспорті громадянина України, та інших документах - « [PERSON] ». Отже, у зв`язку з раніше допущеною помилкою в державному акті на земельну ділянку, вона позбавлена можливості внесення відомостей до Державного земельного кадастру, тому, вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 14 травня 2021 року відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання на 09 год. 00 хв. 08 червня 2021 року. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 08 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Олександрівську селищну раду Краматорського району Донецької області та розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 17 червня 2021 року. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, проте, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Заяву, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підтримує в повному обсязі, та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не з`явився. Проте, 11 червня 2021 року на адресу суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що з 2013 року припинено видачу державних актів про право власності на землю, а виравлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, його тільки можна визнати зіпсованим. Крім того, у зв`язку з набранням чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021р. № 1423-ІХ, розпорядження запроектованою земельною ділянкою знаходиться поза межами повноважень Головного управління держгерокадастру у Донецькій області. Представник заінтересованої особи Олександрівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, проте, на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, та проти задоволення заявлених вимог не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Як вбачається із державного акту про право приватної власності на землю І-ДН №029253, виданого 19.03.2002 року на підставі рішення Микільської сільської ради від 25 травня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23, власником земельної ділянки є [PERSON] , яка мешкає в с. Зелений Брід. Земельна ділянка, площею 6,25 га, розташована на території Микільської сільради з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). За даними архівного відділу Краматорської райдержадміністрації Донецької області за вих № 06-05/21 від 14.04.2021 року, рішення Микільської сільради Олександрівського району Донецької області від 25 травня 2001 року на державне зберігання не надходило, отже, можливість підтвердження факту виділення земельної ділянки [PERSON] неможлива (а.с.7). Відповідно до паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Олександрівським РВ ГУМВС України в Донецькій області 21 березня 2000 року, заявник - [PERSON] , народилася [INFO] в с. Миколаївка Близнюківського району Харківської області, зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.5). За карткою фізичної особи - платника податків Олександрівського відділення Добропільської ОДПІ № 3511, [PERSON] , [INFO] , одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] ( а.с.5) Відповідно до наданого пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 01.07.2003 року, [PERSON] , 1952 р.н., з 01.07.2003 року призначену пенсію за віком (а.с.25). Згідно свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, [PERSON] , яка народилася [INFO] в с.Миколаївка Близнюківського району Харківської області, РНОКПП [NUMBER] , 29 травня 2003 року отримала вказане свідоцтво у Пенсійному фонді України (а.с.25). Згідно рішення відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № РВ-1400846852021 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки, існують розбіжності при написанні її по батькові в державному акті (а.с.6). За наданими копіями рішення Микільської сільської ради від 25 травня 2001 року "Про передачу земель у приватну власність власникам сертифікатів, які вийшли із членів КСП ім. Леніна" та додатку (списку) до вказаного рішення, вбачається, що [PERSON] із земель колективної власності КСП ім Леніна виділено у приватну власність земельну ділянку, розміром 6,25 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9-10). Так, порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43 та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року №325, які втратили чинність, а тому, питання належності державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявникові для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю. Згідно із законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявниці, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявникові на підставі державного акту про право власності на землю серії І-ДН №029253, виданого на ім`я « [PERSON] », належить земельна ділянка, площею 6,25 га, що розташована на території Микільської сільради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved