Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (на час вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Харківського нотаріального округу) Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петраш Світлана Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20\~листопада 2013\~року між\~Публічним акціонерним\~товариством «Платинум\~банк» та\~ [PERSON] був\~укладений кредитний\~договір №187/7372ACLAPT6\~(як\~зазначено у\~тексті виконавчого\~напису)\~за умовами\~якого останній\~були надані\~грошові кошти.\~Зі змісту\~виконавчого напису\~стало відомо,\~що на\~підставі договору\~факторингу №20141028-Г\~від 28.11.2013,\~укладеному між\~ПАТ «Платинум\~банк» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Бізнесфінанс»\~останньому відступлено\~право вимоги\~за кредитним\~договором \~№187/7372ACLAPT6\~від 20.11.2013.\~У свою\~чергу ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Бізнесфінанс» на\~підставі договору\~факторингу №1706/014\~від 17.06.2015\~відступило право\~вимоги за\~кредитним договором\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів».\~Остання відступила\~право вимоги\~за кредитним\~договором №187/7372ACLAPT6\~від 20.11.2013\~ТОВ «Фінансова\~компанія управління\~активами» на\~підставі договору\~факторингу №20182407-1/2\~від 24.07.2018.\~У зв`язку\~з невиконанням\~зобов`язання за\~кредитним договором\~ 11.09.2019\~приватним нотаріусом\~Харківського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євгеном\~Михайловичем був\~вчинений виконавчий\~напис за\~реєстровим номером\~№4325.\~На цей\~час Остапенко\~Євген Михайлович\~є приватним\~нотаріусом Київського\~нотаріального округу,\~про що\~свідчить інформація\~з єдиного\~реєстру нотаріусів\~України.\~Задля примусового\~виконання вимог\~виконавчого напису\~нотаріуса №4325\~від 11.09.2019\~старшим державним\~виконавцем Мелітопольського\~міськрайонного відділу\~державної виконавчої\~служби Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~їм Дніпро)\~Петраш Світланою\~Миколаївною 23\~червня 2021\~року винесено\~постанову про\~відкриття виконавчого\~провадження №65868665.\~Про існування\~виконавчого провадження\~та виконавчого\~напису [PERSON] \~дізналася 24\~червня 2021\~року після\~спілкування с\~державним виконавцем.\~Відповідно до\~виконавчого напису\~вимоги відповідача\~складають загальну\~суму 22\~216,40\~грн.,\~з яких:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~у розмірі\~11\~537,00\~грн.;\~заборгованість за\~нарахованими та\~несплаченими процентами\~у розмірі\~3\~436,50\~грн.;\~заборгованість за\~нарахованою та\~несплаченою пенею\~у розмірі\~7\~092,40\~грн.;\~плата за\~вчинення виконавчого\~напису 150\~грн.\~Позивачка вважає,\~що виконавчий\~напис за\~реєстровим №4325\~від 11.09.2019\~вчинено з\~грубими порушеннями\~порядку вчинення\~виконавчих написів\~нотаріусами та\~з порушенням\~вимог чинного\~законодавства України,\~а саме\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~постанови КМУ\~від 29.06.1999\~№1172.\~Зокрема,\~були допущені\~такі порушення:\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~тільки за\~нотаріально посвідченими\~договорами.\~Між [PERSON] \~та ПАТ\~«Платинум Банк»\~не було\~укладено нотаріально\~посвідченого договору;\~заборгованість не\~є безспірною;\~виконавчий напис\~зроблено з\~пропуском строків\~звернення.\~ [PERSON] \~просить суд\~звернути увагу\~на ту\~обставину,\~що між\~нею,\~ [PERSON] та\~ПАТ «Платинум\~Банк» укладання\~кредитного договору\~№187/7372ACLAPT6\~від 20.11.2013\~відбулося у\~простій письмовій\~формі без\~нотаріального оформлення\~договору,\~а отже\~виконавчий напис\~11.09.2019\~було вчинено\~на підставі\~нормативного акту,\~який було\~визнано незаконним\~та нечинним\~з моменту\~його прийняття.\~Кредитний договір\~на момент\~вчинення виконавчого\~напису вже\~не був\~тим документом,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів.\~Тобто,\~нотаріус не\~мав прав\~вчиняти виконавчий\~напис щодо\~стягнення саме\~за нотаріально\~не посвідченим\~кредитним договором.\~ [PERSON] \~вважає,\~що у\~нотаріуса були\~відсутніми підстави\~вважати,\~що розмір\~заборгованості позивача\~перед відповідачем,\~а також\~суми штрафних\~санкцій та\~процентів,\~зазначені у\~виконавчому написі,\~є безспірними.\~Сам по\~собі факт\~подання стягувачем\~відповідних документів\~нотаріусу не\~свідчить про\~відсутність спору\~стосовно заборгованості,\~як такого.\~Розрахунок боргу,\~здійснений відповідачем\~щодо наявності\~грошового зобов`язання\~позивача по\~кредиту,\~процентах річних\~та пені,\~не може\~вважатися документом,\~який підтверджує\~безспірність вимог\~банку до\~боржника.\~Вчиняючи виконавчий\~напис,\~нотаріус не\~врахував та\~не перевірив\~факту наявності\~чи відсутності\~спору щодо\~заборгованості,\~чим порушив\~вказану норму\~закону.\~Розрахунок розміру\~невиконаних зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~суми боргу\~за тілом\~кредиту,\~відсотків за\~користування кредитом\~та пені\~у виконавчому\~напису зроблено\~Відповідачем одноособово\~без урахування\~думки та\~позиції позивача\~та не\~відповідає дійсній\~сумі заборгованості.\~Виконавчий напис\~було вчинено\~на підставі\~розрахунку заборгованості,\~підготовленого відповідачем,\~який є\~відображенням односторонніх\~арифметичних розрахунків\~відповідача і\~не може\~бути доказом\~безспірності грошових\~вимог відповідача\~до позивача.\~Відповідачем жодного\~разу не\~направлялося Позивачу\~жодних вимог\~про погашення\~заборгованості по\~кредитному договору\~№187/7372ACLAPT6\~від 20.11.2013,\~а позивачем\~не надавалося\~жодних документів\~які б\~могли підтвердити\~безспірність вимог\~відповідача.\~Отже,\~на підставі\~документів,\~наданих відповідачем\~третій особі\~із заявою\~про вчинення\~виконавчого напису,\~не можна\~встановити безспірність\~вимог відповідача\~до позивача,\~а отже\~виконавчий напис\~вчинено з\~порушенням закону.\~Таким чином\~у даному\~випадку,\~нотаріус при\~вчиненні оспорюваного\~виконавчого напису\~не переконався\~належним чином\~у безспірності\~розміру сум,\~що підлягають\~стягненню за\~виконавчим написом,\~чим порушив\~норми Закону\~України «Про\~нотаріат» та\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів. Позивачка не отримувала від відповідача письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором і у зв`язку з цим була позбавлена можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги банку, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність заборгованості, пред`явленої до стягнення. Жодних актів-звірки з приводу визначення та погодження сторонами суми заборгованості, яка могла бути в подальшому стягнута за виконавчим написом/рішенням суду в разі відмови сплати її в добровільному порядку на адресу позивачки не надходило і нею отримано не було. Визначену стягувачем суму вимог в розмірі 22 216,40 грн. вважає спірною. У виконавчому написі нотаріусом не зазначено, коли настав строк платежу за кредитним договором. Є посилання, що стягненню підлягає сума за період часу 27.10.2014 по 29.07.2019. Отже, враховуючи трирічний строк позовної давності, стягнення заборгованості мало відбутися до 27.10.2017. Окрім того, щодо штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу законодавець визначив скорочені строки позовної давності в один рік до таких вимог, ст. 258 ЦК України., що також не було враховано нотаріусом. Отже, [PERSON] вважає виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і відповідачем пропущено строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 липня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 липня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Томашевич І.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Представник\~ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Третя особа - старший державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петраш Світлана Миколаївна у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платінум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір зі страхуванням життя позичальника №187/7372ACLAPT6, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 11800,00 грн. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за кредитним договором №187/7372ACLAPT6 від 20 листопада 2013 року на підставі договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018, що був укладений з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до акту прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» став новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей, у тому числі до боржника [PERSON] .. 27.06.2019 року директор ТОВ «Фінансова компанія управління активами» направив [PERSON] повідомлення про відступлення права грошової вимоги та вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань. 11 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за заявою представника ТОВ «Фінансова компанія управління активами» від 29.07.2019 було вчинено виконавчий напис № 4325 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» невиплачені в строк грошові кошти за період з 27.10.2014 по 29.07.2019 в розмірі 22216,40 грн. 23 червня 2021 року старшим державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петраш Світланою Миколаївною винесено постанову ВП № 65868665 за виконавчим написом № 4325, вчиненим 11.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» кошти у розмірі 22216,40 грн. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з положень\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1 глави 16 II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~нотаріус вчиняє виконавчі написи\~якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;\~за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.\~Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Слід вказати і те, що стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.\~Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.\~Таким чином, суд звертає увагу, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.\~Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.\~Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень.\~Виходячи з наведеного вище, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.\~Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.\~Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.\~Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.\~При цьому, у конкретній справі відсутні докази правомірності дій приватного нотаріуса у вчиненні вказаного виконавчого напису , оскільки відсутні докази як існування безспірності заборгованості боржника на момент такого вчинення виконавчого напису, як і виконання вимог ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" в частині дотримання трьох річного терміну з виникнення вимоги. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України, жодних доказів на спростування наведених позивачем обставин суду не надав. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача щодо безспірності вимог суду не надано.\~Відтак, за висновками суду, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з такою вимогою, чим порушив відповідні вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій.\~Крім того, 22.02.2017 постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в наступній частині: « Пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються : а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості» . Київський апеляційний адміністративний суд, при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 16.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально. Постановою Верховного суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 зазначається, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 26.11.2014 року до спірних правовідносин підлягав застосуванню постанова Кабінету Міністрів України затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172.\~За таких обставин,\~враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанцій №13 та №14 від 01.07.2021 позивачем було сплачено 1362 грн. 00 коп. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок) судового збору за подання позову та заяви про вжиття заходів забезпечення позову, який підлягає стягненню з відповідача/а.с.1,2/. Згідно з положеннями ч.7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved