Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайнного суду з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа Будинковий комітет «Гвардійська 15», Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності. Позовні вимоги мотивує тим, що на балансі ліквідованого на даний час підприємстві Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління рахувався гуртожиток, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в якому проживає позивач. 1992 році Ужгородською міською радою народних депутатів було надано дозвіл спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінню на розроблення проектно-кошторисної документації на реконструкцію гуртожитку під житловий будинок по [ADDRESS]. 1 грудня 1998 року між позивачем та підприємством спеціалізованого ремонтно-будівельного управління укладено договір по реконструкцію гуртожитку по [ADDRESS] під житловий будинок, який повинен складатися з 10-ти двохкімнатних квартир. Відповідно до п. 1 на підставі ст. 100 Житлового кодексу України, в зв'язку з реконструкцією будинку по [ADDRESS]/гуртожитку/, який діє і належить на праві власності Спец. РБУ, за рахунок коштів квартиронаймачів, зобов'язується провести роботу по переплануванню кімнат в будинку [ADDRESS] на окремі двохкімнатні квартири. Пунктом 2 вищезазначеного Договору, позивача, як квартиронаймача зобов'язано до 1 березня 1999 року внести кошти в касу "власника будинку" дня розрахунків за проведені роботи по переплануванню гуртожитку. В разі виконання позивачем зобов'язань по оплаті, згідно п. 3 Договору "власник будинку" після повного закінчення реконструкції гуртожитку, згідно кошторису і прийому Державною комісією житлового будинку в експлуатацію зобов'язується передати "квартиронаймачу" в приватну власність квартиру. Позивач повністю виконала покладені на неї обов'язки, а саме оплатила кошти. Позивач зверталась до реєстраційної служби ужгородського міськрайонного управління юстиції з метою реєстрації права власності на квартиру. В усному порядку позивачу повідомили, що неможлива реєстрація права власності на підставі договору, оскільки відсутній право встановлювальний документ і що дане питання можливо врегулювати лише у судовому порядку. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що по день звернення до суду, позивач як фактичний власник житла, не може отримати право власності на свою квартиру просить визнати за [PERSON], [INFO] право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також долучи до даної заяви Витяг про право власності на нерухоме майно від 24.10.2005 р. Представник Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти задоволення таких. Представник Будинкового комітету «Гвардійська 15» в судове засідання не з'явилась, надала заяву відповідно до якої зазначає, що не заперечують про передачу в приватну власність [PERSON] квартири [ADDRESS]. Ухвалою суду за клопотанням представника третьої особи без самостійних вимог Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції було замінено третю особу на юридичну особу - Ужгородське міськрайонне управління юстиції. Представник Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд за їх відсутності, не заперечують проти задоволення вимог позивача. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України (в редакції 2003 року) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Такий спосіб захисту цивільних прав був передбачений і ст.6 ЦК УРСР 1963 року. Ст. 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання є правовідношення в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.100 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускається за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. При оцінці позовних вимог з одночасним вивченням матеріалів судової справи, суд враховує положення Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572 за якими власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку). Як зазначено вище, відповідно до положень ст. 100 ЖК України, наступним етапом, що слідує за отриманням дозволу відповідача як відповідної місцевої ради на перепланування квартири, є виготовлення відповідної проектної документації, що підлягає затвердженню у відділі містобудування, архітектури та житлово комунального господарства. Згідно копії Рішення Ужгородської міської ради народних депутатів виконавчий комітет від 27.05.1992 р. №92 було надано дозвіл спеціалізованому ремонтно-будівельному управлінню на розроблення проектно-кошторисної документації на реконструкцію гуртожитку під житловий будинок по [ADDRESS]. Згідно копії договору про реконструкцію гуртожитку по [ADDRESS] під житловий будинок, який повинен складатися з 10-ти двохкімнатних квартир від 01.12.1998 р., який був укладений між [PERSON] та начальником Спец. РБУ Безрукавий А.Ф. «Власник Будинку» встановлено наступне: Відповідно до п. 1 на підставі ст. 100 Житлового кодексу України, в зв'язку з реконструкцією будинку по [ADDRESS]/гуртожитку/, який діє і належить на праві власності Спец. РБУ, за рахунок коштів квартиронаймачів, зобов'язується провести роботу по переплануванню кімнат в будинку [ADDRESS] на окремі двохкімнатні квартири. Пунктом 2 вищезазначеного Договору, позивача, як квартиронаймача зобов'язано до 1 березня 1999 року внести кошти в касу "власника будинку" дня розрахунків за проведені роботи по переплануванню гуртожитку. Пунктом 3 вищевказаного Договору встановлено, що "власник будинку" після повного закінчення реконструкції гуртожитку, згідно кошторису і прийому Державною комісією житлового будинку в експлуатацію зобов'язується передати "квартиронаймачу", а саме в приватну власність квартиру. Згідно матеріалів, що містяться в справі встановлено, що позивач повністю виконала покладені на неї обов'язки, а саме оплатила кошти, що підтверджується квитанціями про оплату (квитанція до прибуткового касового ордера №12 від 05.01.1998 р. на суму 2500 грн. та квитанція до прибуткового касового ордера №19 від 12.02.1999 р. на суму 2500 грн.). В разі виконання позивачем зобов'язань по оплаті, згідно п. 3 Договору про реконструкцію гуртожитку по [ADDRESS] "власник будинку" після повного закінчення реконструкції гуртожитку, згідно кошторису і прийому Державною комісією житлового будинку в експлуатацію зобов'язується передати "квартиронаймачу" в приватну власність квартиру вказану в п.1 Договору. Натомість відповідач по справі не виконав покладені на нього обов'язки, які настали після готовності до експлуатації будинку в якому проживає позивач та квартири зокрема. КП «БТІ м.Ужгорода» Ужгородської міської ради був виготовлений технічний паспорт №1589 від 01.06.2012 року на гуртожиток за адресою [ADDRESS], схематичний план та експлікація внутрішніх площ до плану гуртожитку. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.10.2005 р. встановлено, що власником гуртожитку за адресою: [ADDRESS] є Ужгородська міська рада, у комунальній формі власності. Про готовність до експлуатації будинку відповідно до п. 3 свідчить Декларація про готовність об'єкту до експлуатації, зареєстрованого інспекцією ДАБК у Закарпатській області від 25.04.2013 року №ЗК 142131150493. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивач зверталась до реєстраційної служби ужгородського міськрайонного управління юстиції з метою реєстрації права власності на квартиру, натомість позивачу повідомили, що неможлива реєстрація права власності на підставі договору, оскільки відсутній правовстановлюючий документ і що дане питання можливо врегулювати лише у судовому порядку, що свідчить про те, що позивачем було вжито всіх можливих заходів для врегулювання спору в досудовому порядку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що реконструкцію будинку відповідно до договору завершено та його прийнято в експлуатацію, виконання грошових зобов'язань позивачем також здійснено в повному обсязі. Враховуючи наведене, з огляду на матеріали справи та їх детальне вивчення в системному аналізі із чинним законодавством, а також беручи до уваги ті обставини, що Ужгородська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, щодо визнання за [PERSON], [INFO] право власності на квартиру [ADDRESS], а саме загальною площею 56,2 м. кв., житловою 38,7 м. кв., суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є такими, що підлягають до задоволення оскільки позивачем обрано єдиний можливий для нього спосіб захисту його прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved