Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із названим позовом, зазначаючи, що згідно вироку Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у кримінальній справі № 376/1368/17 встановлено, що 14 квітня 2017 року близько 18-ої години [PERSON] (далі відповідач; обвинувачений), перебуваючи в будинку № 28 по вул. Святкова в с.Таборів Сквирського району Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли з приводу зауваження щодо куріння та розпивання спиртних напоїв у будинку останнім, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс потерпілій [PERSON] (далі позивач; потерпіла) удар правою рукою в область голови після чого остання впала на підлогу та [PERSON] тримаючи її за одяг правою рукою почав наносити удари в область голови, тулуба та в подальшому коліном правої ноги з усієї сили двічі притиснув право ногу потерпілої, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичного експертизи № 41/Д від 15 травня 2017 року позивач отримала тілесні ушкодження: закритий трьох кісточковий перелом в області правого гомілко-стопного суглобу, струс головного мозку. Описані вище тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки для зростання перелому потрібно більше 21-го (двадцяти одного) дня. Дії [PERSON] органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я. Обвинувачений [PERSON], при затвердженні судом укладеної між потерпілою угоди про примирення від 26 травня 2017 року у кримінальному провадженні №12017110260000171 від 15 квітня 2017 року, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в обсязі обвинувачення визнав; заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання. У резолютивній частині вироку Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у кримінальній справі № 376/1368/17 [PERSON] визнано винним у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначено узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Вирок набрав законної сили 14 липня 2017 року. Позивач зазначає, що відповідач обіцяв допомагати їй у лікуванні, але до цього часу не сплачував кошти на лікування. Після 35 (тридцяти пяти) денного амбулаторного лікування, яке тривало з 01 червня 2017 року по 19 червня 2017 року (18 (вісімнадцять) днів) та з 05 липня 2017 року по 21 липня 2017 року (17 (сімнадцять) днів) та стаціонарного лікування, яке тривало з 19 червня 2017 року по 05 липня 2017 року (17 (сімнадцять) днів), позивач продовжувала закуповувати медичні препарати у звязку із завданими їй відповідачем тілесними ушкодженнями. Вказане підтверджується довідками Комунального закладу "Білоцерківська центральна міська лікарня № 3" від 01 червня 2017 року за № 000152 та від 14 липня 2017 року за № 000399. Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача їй була заподіяна матеріальна і моральна (немайнова) шкода, яка виражається у наступному. На лікування в Комунальному закладі "Білоцерківська центральна міська лікарня №3" позивач, на її думку, понесла витрати на медичні препарати в сумі 3502,46 (три тисячі пятсот два) грн. 46 коп., що підтверджується: 1) фіскальним чеком № 122338 аптечного пункту КП "Аптека № 181" (вул. Карбишева, 12, м. Біла Церква) від 07 квітня 2017 року в сумі 39,85 (тридцять дев'ять) грн. 85 коп.; 2) фіскальним чеком № 74633 аптеки № 15 "Панацея" (вул. Тімірязєва, 2А, м. Біла Церква) за 04/17 в сумі 307,22 (триста сім) грн. 22 коп.; 3) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул. Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 15 квітня 2017 року в сумі 163,22 (сто шістдесят три) грн. 22 коп.; 4) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул. Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 15 квітня 2017 року в сумі 628,94 (шістсот двадцять вісім) грн. 94 коп.; 5) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул. Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 17 квітня 2017 року в сумі 6,90 (шість) грн. 90 коп.; 6) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул. Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 17 квітня 2017 року в сумі 15,30 (п'ятнадцять) грн. 30 коп.; 7) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул. Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 18 квітня 2017 року в сумі 295,43 (двісті девяносто пять) грн. 43 коп.; 8) фіскальним чеком № 74631 аптеки № 15 "Панацея" (вул. Тімірязєва, 2А, м. Біла Церква) від 18 квітня 2017 року в сумі 463,44 (чотириста шістдесят три) грн. 44 коп.; 9) товарним чеком № 365 від 18 квітня 2017 року ПП "[PERSON] О.С." (код [NUMBER]) в сумі 752,04 (сімсот пятдесят два) грн. 04 коп.; 10)товарним чеком № 896 від 18 квітня 2017 року ФОП "[PERSON]С." (код [NUMBER]) в сумі 550,80 (пятсот пятдесят) грн. 80 коп.; 11) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул. Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 21 квітня 2017 року в сумі 194,50 (сто девяносто чотири) грн. 50 коп. До того ж, як зазначає позивач, вона внаслідок злочину зазнала глибоких фізичних та душевних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідача щодо неї; на даний час не може ходити без палиці, поганий сон, втратила нормальний ритм життя, а відтак, позивач оцінює завдану їй з боку відповідача моральну (немайнову) шкоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги позивача зазначені в позовній заяві представник підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, у поданій до суду заяві відповідач просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги зазначені в позовній заяві визнав частково, а саме, матеріальну шкоду визнав повністю, а моральну шкоду повністю не визнав без обґрунтування причин невизнання. Судом встановлено, що згідно описової частини вироку Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у кримінальній справі № 376/1368/17, 14 квітня 2017 року близько 18-ої години відповідач [PERSON], перебуваючи в будинку № 28 по вул. Святкова в с. Таборів Сквирського району Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли з приводу зауваження щодо куріння та розпивання спиртних напоїв у будинку останнім, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс потерпілій позивачу [PERSON] удар правою рукою в область голови після чого остання впала на підлогу та [PERSON] тримаючи її за одяг правою рукою почав наносити удари в область голови, тулуба та в подальшому коліном правої ноги з усієї сили двічі притиснув право ногу потерпілої, внаслідок чого, згідно висновку судово-медичного експертизи № 41/Д від 15 травня 2017 року позивач отримала тілесні ушкодження: закритий трьох кісточковий перелом в області правого гомілко-стопного суглобу, струс головного мозку. Описані вище тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки для зростання перелому потрібно більше 21-го (двадцяти одного) дня. Дії [PERSON] органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я. Обвинувачений [PERSON], при затвердженні судом укладеної між потерпілою угоди про примирення від 26 травня 2017 року у кримінальному провадженні №12017110260000171 від 15 квітня 2017 року, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в обсязі обвинувачення визнав; заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання. У резолютивній частині вироку Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у кримінальній справі № 376/1368/17 [PERSON] визнано винним у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, призначено узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Вирок набрав законної сили 14 липня 2017 року. Згідно довідок Комунального закладу "Білоцерківська центральна міська лікарня № 3" від 01 червня 2017 року за № 000152 та від 14 липня 2017 року за № 000399, позивач перебувала на амбулаторному лікуванні, яке тривало з 01 червня 2017 року по 19 червня 2017 року (18 (вісімнадцять) днів) та з 05 липня 2017 року по 21 липня 2017 року (17 (сімнадцять) днів), і перебувала на стаціонарному лікуванні, яке тривало з 19 червня 2017 року по 05 липня 2017 року (17 (сімнадцять) днів), що пов'язано із завданими їй відповідачем тілесними ушкодженнями. Як вбачається із матеріалів справи, на лікування в Комунальному закладі "Білоцерківська центральна міська лікарня № 3" позивач понесла витрати на придбання ліків, тобто, їй завдана матеріальна шкода в сумі 3377,79 (три тисячі триста сімдесят сім) грн. 79 коп., що підтверджується: 1) фіскальним чеком № 74633 аптеки № 15 "Панацея" (вул. Тімірязєва, 2А, м. Біла Церква) за 04/17 в сумі 307,22 (триста сім) грн. 22 коп.; 2)фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул.Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 15 квітня 2017 року в сумі 163,22 (сто шістдесят три) грн. 22 коп.; 3) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул. Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 15 квітня 2017 року в сумі 628,94 (шістсот двадцять вісім) грн. 94 коп.; 4) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул. Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 17 квітня 2017 року в сумі 6,90 (шість) грн. 90 коп.; 5) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул. Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 17 квітня 2017 року в сумі 15,30 (п'ятнадцять) грн. 30 коп.; 6) фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул.Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 18 квітня 2017 року в сумі 295,43 (двісті девяносто пять) грн. 43 коп.; 7) фіскальним чеком № 74631 аптеки № 15 "Панацея" (вул. Тімірязєва, 2А, м. Біла Церква) від 18 квітня 2017 року в сумі 463,44 (чотириста шістдесят три) грн. 44 коп.; 8)товарним чеком № 365 від 18 квітня 2017 року ПП "[PERSON]С." (код [NUMBER]) в сумі 752,04 (сімсот пятдесят два) грн. 04 коп.; 9)товарним чеком № 896 від 18 квітня 2017 року ФОП "[PERSON]С." (код [NUMBER]) в сумі 550,80 (пятсот пятдесят) грн. 80 коп.; 10)фіскальним чеком за № б/н аптечного пункту № 1 ТОВ "Людмила - Фарм Ко" (вул.Тімірязєва, 6, м. Біла Церква) від 21 квітня 2017 року в сумі 194,50 (сто девяносто чотири) грн. 50 коп. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За загальним правилом цивільно-правова відповідальність може мати місце за наявності складу правопорушення. Саме склад цивільного правопорушення є юридичним фактом, який породжує правовідносини між правопорушником і потерпілим та створює певні претензії потерпілого та обов'язки порушника відшкодувати шкоду, заподіяну протиправними діями. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 4 ст. 61 ЦПК України). Суд вважає, що обставини встановлені вироком Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у кримінальній справі № 376/1368/17 та доведені відповідними доказами щодо вини відповідача у вчиненні злочину, обов'язкові для суду, що розглядає вказаний цивільно-правовий спір, оскільки у строк та у порядку встановленому законом вказаний вирок суду відповідачем оскаржений не був, і набрав законної сили 14 липня 2017 року. Згідно ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Щодо цивільного позову поданого позивачем в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (ч. 1 ст.1195 ЦК України). З матеріалів справи вбачається і відповідачем не заперечується, що позивачем понесено витрати на придбання ліків під час лікування в Комунальному закладі "Білоцерківська центральна міська лікарня № 3" в загальній сумі 3377,79 (три тисячі триста сімдесят сім) грн. 79 коп., що підтверджується вищенаведеними фіскальними та товарними чеками дослідженими в судовому засіданні. Вказані витрати вважаються повністю доведеними позивачем, оскільки судом встановлений причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою (кримінальним правопорушенням) відповідача та завданою позивачу шкодою (ушкодженням здоров'я), що за ст.ст. 58, 59 ЦПК України підтверджується належними та допустимими доказами. Умисел відповідача, як форма вини, відображається у вироку Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у кримінальній справі № 376/1368/17. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] витрати понесені позивачем [PERSON] на придбання ліків під час лікування в Комунальному закладі "Білоцерківська центральна міська лікарня № 3" в загальній сумі 3377,79 (три тисячі триста сімдесят сім) грн. 79 коп. При цьому, суд не бере до уваги як належний та допустимий доказ додану позивачем до матеріалів справи копію фіскального чека № 122338 аптечного пункту КП "Аптека №181" (вул. Карбишева, 12, м. Біла Церква) від 07 квітня 2017 року в сумі 39,85 (тридцять дев'ять) грн. 85 коп., оскільки зазначені у ньому ліки придбані 07 квітня 2017 року, а шкода завдана відповідачем позивачу 14 квітня 2017 року. Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року № 13 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 р. за № 220/28350; далі Положення), фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі касовий чек) - розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Касовий чек повинен містити такі обовязкові реквізити, зокрема: найменування господарської одиниці; адресу господарської одиниці; вартість одиниці виміру товару (послуги); назва товару (послуги); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо) та суму коштів за цією формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО»; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції; фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН»; напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та найменування або логотип виробника (п. 2 розділу ІІ Положення). Установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обовязкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обовязкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (п. 3 розділу І Положення). Позивачем до матеріалів справи додано копію фіскального чеку, зі змісту якого неможливо встановити його реквізити, а тому такий фіскальний чек також судом не береться до уваги як належний та допустимий доказ понесених позивачем витрат на придбання ліків під час лікування в Комунальному закладі "Білоцерківська центральна міська лікарня № 3". Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, на думку суду, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року (далі Постанова № 4) вказує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пункт 9 Постанови № 4 зазначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіювач шкоди тощо). Позивачем по справі суду надано докази, що свідчать про завдання їй з боку відповідача моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які позивач зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, та душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї з боку відповідача. Вказане знаходить своє підтвердження у вироку Сквирського районного суду Київської області від 13 червня 2017 року у кримінальній справі № 376/1368/17, висновку судово-медичної експертизи № 41/Д від 15 травня 2017 року (із посиланням у вироку) та підтверджується іншими доказами доданими до матеріалів справи. Відповідачем в свою чергу не надано до суду будь-яких доказів, що можуть підтвердити відсутність причинно-наслідкового зв'язку між його протиправними діями та завданою позивачеві моральною шкодою, за наявності вини відповідача, яка підтверджується матеріалами справи. Таким чином, відповідач не виконав вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Визначаючи суму заподіяної моральної шкоди, суд бере до уваги вище наведене, одночасно враховує ступінь вини відповідача [PERSON] (умисне нанесення тілесних ушкоджень), тяжкість завданої травми (середньої тяжкості тілесне ушкодження у формі закритого трьох кісточкового перелому в області правого гомілко-стопного суглобу та струс головного мозку), характер і тривалість страждань позивача (лікування у Комунальному закладі "Білоцерківська центральна міська лікарня № 3" більше 21 (двадцяти одного) дня) у звязку із зростанням перелому)), наслідки тілесних ушкоджень та стан здоров'я потерпілого (ушкодження не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України (відсутність каліцтва), але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я)), і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості визначає розмір заподіяної моральної шкоди одноразовим платежем в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. Оскільки відповідно до пунктів 2, 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ч. 1, п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" суд стягує з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру (3377,79 грн. відшкодування матеріальної шкоди) в сумі 640,00 (шістсот сорок) грн. 00 коп. (1600х0,4) та одну позовну вимогу немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди) в сумі 640,00 (шістсот сорок) грн. 00 коп. (1600х0,4), а разом в сумі 1280,00 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Outcome: partial