Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» звернувся до суду з позовом про визнання недійсними розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 29.12.03 № 746 «Про передачу земельних ділянок у власність», в частині передачі у власність земельних ділянок третім особам, про визнання недійсним підпункт 4 додатку до пунктів 1-3 рішення Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району від 18.08.06 № 93 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок громадянам (згідно додатку) на території села Старі Безрадичі Старобезрадичівської сільської ради», про визнання недійсним державного акту серії ЯД № 658673 від 25.10.06, виданого на ім'я [PERSON], з кадастровим номером 3223187700:12:028:0015, про витребування на користь ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 8,0032 га, що розташована в адміністративних межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області з кадастровим номером 3223187700:12:028:0015, та про визнання за Державним підприємством «Київське лісове господарство» право постійного користування на земельну ділянку площею 8,0032 га, з кадастровим номером 3223187700:12:028:0015. Обґрунтовуючи позовну заяву прокурор зазначив, що в ході проведення перевірки було встановлено, що Обухівською районною державною адміністрацією Київської області в порушення діючого земельного законодавства було передано у приватну власність земельні ділянки лісогосподарського призначення по 1,000 га кожна [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], без згоди постійного користувача державного підприємства "Київське лісове господарство". Останні 30.12.2013 року отримали державні акти на право власності на землю і згідно договорів купівлі-продажу відчужили їх [PERSON] Оскільки відповідачем неправомірно отримано у власність земельну ділянку, заступник прокурора просить в судовому порядку визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області, державний акт відповідача, визнати недійсним рішення Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, витребувати земельну ділянку з незаконного володіння та визнати за ДП "Київське лісове господарство" право постійного користування земельною ділянкою. В судовому засіданні прокурор, представник Кабінету Міністрів України Юрченко Ю.Є., та представник ДП «Київське лісове господарство» [PERSON], позов заступника прокурора Київської області підтримали та просили суд його задовольнити повністю з підстав наведених в ньому. Представник відповідача Обухівської районної державної адміністрації Київської області Сторожик І.Г., в судове засідання не з»явилась, на адресу суду направила клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур»єр», клопотань та заперечень на адресу суду не направив. Представники відповідача Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову в зв»язку з його безпідставністю та необгрунтованістю. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про дату час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог. Суд вислухавши представників сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, прийшов до наступного. Судом встановлено, що розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації №746 від 29 грудня 2003 року "Про передачу земельних ділянок у приватну власність» громадянам для ведення особистого селянського господарства в межах території Старобезрадичівської сільської ради", в т.ч. і [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], затверджено технічну документацію зі складання державних актів на право власності на землю та надано дозвіл на виготовлення державних актів на право приватної власності на землю. 30.12.2003 року [PERSON], отримала державний акт серії РЗ № 278372 на право власності на земельну ділянку, площею 1.000 га. 30.12.2003 року [PERSON], отримала державний акт серії РЗ № 278373 на право власності на земельну ділянку, площею 1.000 га. 30.12.2003 року [PERSON], отримала державний акт серії РЗ № 278375 на право власності на земельну ділянку, площею 1.000 га. 30.12.2003 року [PERSON], отримала державний акт серії РЗ № 278376 на право власності на земельну ділянку, площею 1.000 га. 30.12.2003 року [PERSON], отримала державний акт серії РЗ № 278378 на право власності на земельну ділянку, площею 1.000 га. 30.12.2003 року [PERSON], отримала державний акт серії РЗ № 278379 на право власності на земельну ділянку, площею 1.001 га. 30.12.2003 року [PERSON] отримала державний акт серії РЗ № 278374 на право власності на земельну ділянку, площею 1.000 га. 30.12.2003 року [PERSON], отримала державний акт серії РЗ № 278377 на право власності на земельну ділянку, площею 1.000 га. 09.03.2006 року [PERSON], відчужила належну їй земельну ділянку площею 1.000 га [PERSON], за договором купівлі-продажу, зареєстровано в реєстрі за №755. 09.03.2006 року [PERSON], відчужила належну їй земельну ділянку площею 1.000 га [PERSON], за договором купівлі-продажу, зареєстровано в реєстрі за №761. 09.03.2006 року [PERSON], відчужила належну їй земельну ділянку площею 1.000 га [PERSON], за договором купівлі-продажу, зареєстровано в реєстрі за №704. 09.03.2006 року [PERSON], відчужила належну їй земельну ділянку площею 1.000 га [PERSON], за договором купівлі-продажу, зареєстровано в реєстрі за №701. 09.03.2006 року [PERSON], відчужила належну їй земельну ділянку площею 1.000 га [PERSON], за договором купівлі-продажу, зареєстровано в реєстрі за №698. 09.03.2006 року [PERSON], відчужила належну їй земельну ділянку площею 1.001 га [PERSON], за договором купівлі-продажу, зареєстровано в реєстрі за №683. 09.03.2006 року [PERSON], відчужила належну їй земельну ділянку площею 1.001 га [PERSON], за договором купівлі-продажу, зареєстровано в реєстрі за №707. 09.03.2006 року [PERSON], відчужила належну їй земельну ділянку площею 1.000 га [PERSON], за договором купівлі-продажу, зареєстровано в реєстрі за №710. 28.03.2006 року [PERSON], отримав державний акт серії ЯГ № 233834, кадастровий номер земельної ділянки 3223187700:12:028:0015 зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів від 28.03.2006 року № 1590, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Також судом встановлено, що 18.08.2006 року на підставі рішення Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області №93 змінено цільове призначення земельних ділянок громадянам з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на підставі вказаного рішення видано державні акти на право приватної власності на землі. 25.10.2006 року [PERSON], на підставі рішення Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області 4 сесії 5 скликання від 18.08.2006 року № 93 отримав державний акт серії ЯД № 658673, кадастровий номер земельної ділянки 3223187700:12:028:0015, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів від 25.10.2006 року № 2343, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідно до листів Головного управління Держземагенства в Київській області, від 25.11.2014 року, ДП «Київське лісове господарство» від 26.11.2014 року № 02-868 земельні ділянки, які перебувають у власності [PERSON], знаходяться на території земель лісогосподарського призначення лісового фонду Козинського лісництва квартал 110. Вказане, також підтверджується викопіюваннями з планшету матеріалів лісовпорядкування 2003 року, з корегування проекту формування та встановлення меж Старобезрадичівської сільської ради, із чергового кадастрового плану Старобезрадичівської сільської ради та викопіювання з карти території Старобезрадичівської сільської ради. Вищезазначене, також, підтверджується Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 28.02.12 № 45/01, складеним державними інспекторами контролю за використанням та охороною земель Управління Держземінспекції Головного управління Держкомзему у Київській області Бендерцем О.В. та Кабаном В.Ф. Так, з вказаного акта перевірки вбачається, що за документами та матеріалами, наданими Управлінням Держкомзему в Обухівському районі, даними Геодезичної інформаційної системи управління, матеріалами наданими ДП «Київліс» встановлено, що спірні земельні ділянки повністю або частково накладаються на землі лісового фонду (квартал 110 Козинського лісництва, виділи 13-20). Судом встановлено, що Київським обласним управління лісового та мисливського господарства та ДП «Київське лісове господарство» погодження про можливість вилучення та зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення загальною площею 8,0032 га в кварталі 110 Козинського лісництва, виділах 13-20 ДП «Київське лісове господарство» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], не надавались. Таким чином, з державної власності без згоди Київського обласного управління лісового та мисливського господарства та згоди землекористувача ДП «Київське лісове господарство», незаконно вибули вказані земельні ділянки шляхом прийняття оскаржуваного розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 29.12.03 № 746 та виготовлення оспорюваних державних актів на право власності на земельні ділянки, чим порушено інтереси держави. Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Так, нормами ст. 6 Лісового кодексу України визначено, що всі ліси в Україні є власністю держави. Ради народних депутатів в межах своєї компетенції надають земельні ділянки лісового фонду у постійне користування або вилучають їх в порядку, визначеному земельним та цим кодексами. Відповідно до ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до ст. 84 ЗК України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, серед іншого, і землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. А єдиний можливий такий випадок, передбачений ч. 2 ст. 56 даного Кодексу, згідно якої громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. В той же час, ч. 1 ст. 57 даного Кодексу, передбачено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Інших випадків, які б передбачали можливість передачі земель лісогосподарського призначення у власність громадянам та юридичним особам законодавство не містить. Таким чином, в даному випадку спірні розпорядження прийняті всупереч вимогам ст.ст. 56, 84 Земельного кодексу України, оскільки ними передано у власність землі, які заборонено передавати у власність та тим самим змінено їх цільове призначення із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 Земельного кодексу України. земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Також, відповідно до ч. 5 ст. 149 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5, 7, 10 ст. 151 Земельного кодексу України особи, зацікавлені у вилученні (викупі), виборі земельних ділянок, зобов'язані погодити з власниками землі і землекористувачами та органами державної влади або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, розміри земельних ділянок, передбачені для вилучення (викупу), умови їх вилучення (викупу), а також розміри земельної ділянки, передбачені для її передачі (надання), умови її передачі (надання) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів та умови проживання населення і охорону довкілля. Згідно статті 152 ЗК України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою; захист прав здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом, способів; а тому суд враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved