Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що рішенням суду від 28 жовтня 2013 року за ним визнано право власності на земельну ділянку площею 0,60 га. та житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Також зазначив, що 19 жовтня 2016 року він зареєстрував право власності на житловий будинок, однак право власності на земельну ділянку зареєструвати не вдалося у зв`язку з тим, що приватний нотаріус Силіна Н.В. на підставі наданих [PERSON] незаконних та скасованих документів зареєструвала за останнім право власності на житловий будинок під зміненою адресою, а саме: [ADDRESS] . Також йому стало відомо про те, що Вересівська сільська рада 22 грудня 2017 року затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який на його думку було складено з порушеннями законодавства без узгодження меж земельної ділянки. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення другої сесії сьомого скликання Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 10 грудня 2015 року про присвоєння фактичної адреси збудованому [PERSON] житлового будинку: [ADDRESS] ; скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] від 23 січня 2018 року реєстраційний номер 1471084318220, номер запису про право власності 24561796; визнати незаконним та скасувати рішення п`ятнадцятої сесії сьомого скликання Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 грудня 2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадян», про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд кадастровий номер 1822081200:02:001:0428, [ADDRESS] про передачу [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1822081200:02:001:0428, в [ADDRESS] ; скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку адреса [ADDRESS] на ім`я [PERSON] від 23 січня 2018 року кадастровий номер 1822081200:02:001:0428, реєстраційний номер 1471107918220, номер запису про право власності 24562171; скасувати реєстрацію в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку кадастровий номер 1822081200:02:001:0428, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га. на ім`я [PERSON] , адреса [ADDRESS] . Представник Житомирської міської ради подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що затверджений рішенням Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 22 грудня 2017 року проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1822081200:02:001:0428 у [ADDRESS] , відповідає усім вимогам закону, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову (т.1 а.с.151-152). Представник Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області подав відзив на позов, в якому зазначив, що твердження позивача про те, що головним управлінням порушені права позивача не відповідають дійсності (т.1 а.с.75-76). Приватний нотаріус Житомирського РНО Силіна Наталя Володимирівна у письмових поясненнях вказала, що під час реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , останнім було надано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 27 жовтня 2001 року, однак не повідомлено про те, що воно визнане незаконним та скасоване, у зв`язку з чим проти позову не заперечує (т.1 а.с.79-82). [PERSON] надав пояснення стосовно позову, в яких зазначив що заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування зауважив, що 30 червня 2015 року рішенням 31 сесії Вересівської сільської ради Житомирського району йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а саме будинку, який він власними силами збудував, та який знаходиться по [ADDRESS] . Також вказав, що є незрозумілим те, яким чином реєстрація ним права власності на нерухоме майно порушують права позивача (т.1 а.с.54-55). У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Представник Житомирської міської ради та представник третьої особи в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову у зв`язку з недоведеність порушення прав позивача. Представник Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області подав заяву про розгляд справи за його відсутності (т.1 а.с.224). Приватний нотаріус Житомирського РНО Силіна Н.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності (т.1 а.с.245). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №70 від 20 жовтня 2011 року "Про надання дозволу на посвідчення права власності на житловий будинок" [PERSON] було надано дозвіл на посвідчення права власності на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.23). 27 жовтня 2011 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.84). 02 листопада 2011 року відбулася державна реєстрація права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] (т.1 а.с.85). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2013 року у справі № 2-116/12 (т.1 а.с.5-7) було: встановлено факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,60 га. та житлового будинку [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,60 га. та житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнано недійсним рішення №24 виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 25 квітня 2006 року "Про посвідчення права власності на об`єкти нерухомого майна" в частині посвідчення права власності за [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] ; визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] , видане Вересівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 16 травня 2006 року серії ЯЯЯ № 298040; визнано недійсним рішення 2-ої сесії 5-го скликання виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 14 липня 2006 року "Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок" в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки в розмірі 0,83 га. по [ADDRESS] ; визнано недійсним договір дарування житлового будинку та земельної ділянки від 15 серпня 2006 року серії ВЕВ № 296184, яким [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,83 га. та житловий будинок [ADDRESS] ; визнано недійсним державний акт серії ЯБ № 559940 виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га., яка розташована за адресою [ADDRESS] ; визнано недійсним державний акт серії ЯБ № 559941 виданий на [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,58 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнано недійсною реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] в комунальному підприємстві "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради за реєстровим номером 15016054. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 січня 2015 року у справі № 278/3319/14-ц (т.1 а.с.9-11) було: визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №70 від 20 жовтня 2011 року про надання дозволу [PERSON] на посвідчення права власності на житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS] ; визнано незаконним та скасовано свідоцтво серії [NUMBER] видане в с.Вереси 27 жовтня 2011 року головою Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про право власності на житловий будинок [ADDRESS] ; скасовано реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] на ім`я [PERSON] від 02 листопада 2011 року, реєстраційний номер 35040063. Рішенням Житомирським районним судом Житомирської області від 22 січня 2015 року поміж іншого було встановлено, що [PERSON] заявою датованою 27 жовтня 2011 року звернувся до начальника БТІ і просив внести запис про припинення права власності на спірний житловий будинок ( [ADDRESS] ). Під час розгляду справи начальник комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради повідомляв суд про те, що за матеріалами інвентаризаційної справи №612 на будинок [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] був власником об`єкта нерухомого майна за вказаною адресою на підставі договору дарування житлового будинку загальною площею 62,9 кв.м. з надвірними будівлями, земельної ділянки від 15 серпня 2006 року та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 30 жовтня 2006 року за реєстровим №15016054. В лютому 2011 року [PERSON] звернувся до БТІ із замовленням на проведення інвентаризації закінченого будівництвом житлового будинку та реєстрації поточних змін в зв`язку з виконанням добудови. До замовлення було додано будівельний паспорт, який містив рішення ради від 3 вересня 2009 року про затвердження акту не добудови, а самовільно збудованого житлового будинку в [ADDRESS] , акт обстеження самовільно збудованого житлового будинку [PERSON] з висновком комісії про можливе його узаконення. В жовтні 2011 року [PERSON] звернувся до підприємства із замовленням про реєстрацію права власності і до замовлення про реєстрацію права власності було додано нотаріально посвідчену заяву [PERSON] про припинення права власності на житловий будинок [ADDRESS] , належного останньому на підставі згадуваного договору дарування, витяг з рішення виконавчого комітету ради №70 від 20 жовтня 2011 року про надання дозволу на посвідчення права власності на житловий будинок та декларацію про готовність об`єкту до експлуатації, зареєстровану інспекцією ДАБК у Житомирській області 7 жовтня 2011 року за відповідним номером. Враховуючи, що придбане [PERSON] майно за договором дарування було знищено, про що є відмітка в матеріалах інвентаризаційної справи - було закрито розділ реєстру прав власності [PERSON] на майно за реєстровим номером 15016054. На підставі рішення виконкому ради №70 від 20 жовтня 2010 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок загальною площею 135,7 кв.м. та надвірні будівлі і споруди, яке було зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 2 листопада 2011 року за новим реєстровим номером 35040063, як на об`єкт, право власності на який заявлено вперше. Таким чином рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2013 року лише визнано недійсною реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 62,9 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 15016054, яке фактично була скасована ще у 2011 році у зв`язку із знищенням об`єкта, право власності щодо якого підлягало реєстрації. За матеріалами інвентаризаційної справи №612 [PERSON] є власником новозбудованого у 2008 році будинку [ADDRESS] загальною площею 135,7 кв.м. та надвірними будівлями і спорудами згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27 жовтня 2011 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району №70 від 20 жовтня 2011 року та зареєстрованого БТІ 2 листопада 2011 року за реєстраційним номером 35040063. З технічного паспорта від 28 березня 2006 року вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що об`єкт нерухомого майна, який збудований у 1953 році, мав площу 62,9 кв.м. та складався з веранди площею 7,6 кв.м., сіней площею 5,4 кв.м., комори площею 9,2 кв.м., кухні площею 14, 2 кв.м., житлової кімнати площею 10,5 кв.м. та житлової кімнати площею 16 кв.м. (т.1 а.с.213-215). Разом з тим, відповідно до технічного паспорта від 10 березня 2011 року, житловий за адресою: [ADDRESS] , побудований у 2008 році, має площу 135,7 кв.м. та складається з коридору площею 6,9 кв.м., кухні площею 11,6 кв.м., коридору площею 7,3 кв.м., санвузла площею 4,9 кв.м., коридору площею 4 кв.м., кімнати площею 11,8 кв.м., кімнати площею 13,5 кв.м., кімнати площею 18,9 кв.м., кімнати площею 15,2 кв.м., сходової клітки площею 22,9 кв.м., кімнати площею 18,7 кв.м. (т.1 а.с.216-218). Рішенням Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області тридцять першої сесії шостого скликання від 30 червня 2015 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1822081200:02:001:0428, розташованої у [ADDRESS] (т.1 а.с.67). Рішенням Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області другої сесії сьомого скликання від 10 грудня 2015 року "Про присвоєння фактичної адреси житловому будинку" було (дослівно): присвоєно новозбудованому [PERSON] житловому будинку фактичну адресу: [ADDRESS] (т.1 а.с.89). 19 жовтня 2016 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок площею 135,7 кв.м. [ADDRESS] (т.1 а.с.12-13). Рішенням Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області п`ятнадцятої сесії сьомого скликання від 22 грудня 2017 року було "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1822081200:02:001:0428, у [ADDRESS] , а також безоплатно передано останньому зазначену земельну ділянку (т.1 а.с.66). 23 січня 2018 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1822081200:02:001:0428, у [ADDRESS] , а також на житловий будинок площею 135,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.15-16). За інформацією Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області земельна ділянка по [ADDRESS] межує із земельною ділянкою по [ADDRESS] (т.1 а.с.18). Відповідно до довідки про технічні показники об`єкту КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради" №559 від 23 січня 2019 року згідно обстеження нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 10 березня 2011 року житловий будинок загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м. та сарай літ. «Г» знесено. На земельній ділянці побудовано новий житловий будинок загальною площею 135,8 кв.м. та житловою площею 78,1 кв.м. (т.1 а.с.208). Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.16 Цивільного кодексу України та ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України). Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ч.1 ст.393 ЦК України). Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди (ч.2 ст.393 ЦК України). Виходячи зі змісту наведених норм, судовому захисту підлягає лише порушене право особи. До суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову. Стосовно посилання позивача на незаконність рішення п`ятнадцятої сесії сьомого скликання від 22 грудня 2017 року у зв`язку із непогодження [PERSON] меж земельної ділянки, суд зазначає, що непогодження суміжним землекористувачем меж ділянки не є само по собі підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову в затвердженні технічної документації та передачі ділянки у власність. Погодження меж є виключно допоміжною стадією в процедурі приватизації ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж ділянки з власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акта узгодження меж ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акта на право власності на ділянку. Зазначені правові висновки викладені в постанові ВС у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року у справі №580/168/16-ц. Отже, непогодження меж земельних ділянок не порушує прав на отримання ділянок у власність і не є перешкодою в проведенні передбачених законом дій, спрямованих на приватизацію ділянки позивачем, у тому числі й прийняття відповідних рішень органом місцевого самоврядування. У процесі розгляду справи позивач зазначав, що зареєстрований за [PERSON] будинок за адресою: [ADDRESS] , є будинком, на який рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2013 року у справі № 2-116/12 визнано право власності за ним. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями, оскільки, як убачається з наданих суду документів, будинок, який позивач успадкував після смерті [PERSON] , є знищеним, а будинок, на який наразі зареєстровано право власності [PERSON] є новозбудованим у 2008 році будинком та має іншу площу та технічні характеристики. Суд заважує, що один лише факт реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок (який уже знищений у 2008 році) на підставі скасованого судом свідоцтва наразі не є підставою для скасування реєстрації права власності на новостворене майно. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позовної заяви у зв`язку з недоведеністю порушення прав позивача.

Outcome: dismissed