Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

25.12.2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства "Аграрний дім" Гуляйпільського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. В позові позивач посилалася на те, що 11.08.1989 року він був прийнятий в члени колгоспу імені Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області і йому для проживання був наданий житловий будинок [ADDRESS], з 1991 року по теперішній час він та його родина мешкає в цьому будинку, який належить колгоспу імені Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області, який в 1997 році був реорганізований в КСП імені Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області, а в 2000 році був реорганізований в ПАТ "Аграрний Дім" Гуляйпільського району Запорізької області, з цього часу він відкрито та безперервно володів даним будинком, проводив поточні та капітальні ремонти будинку, сплачував за користування електроенергією, вважає, що набув право власності на будинок за набувальною давністю, прохає визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. 21.01.2015 року до суду звернулася Реєстраційна служба Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області з заявою про розгляд справи у відсутність її представника. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 11.08.1989 року він був прийнятий в члени колгоспу імені Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області і йому для проживання був наданий житловий будинок [ADDRESS], з 1991 року по теперішній час він та його родина мешкає в цьому будинку, який належить колгоспу імені Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області, який в 1997 році був реорганізований в КСП імені Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області, а в 2000 році був реорганізований в ПАТ "Аграрний Дім" Гуляйпільського району Запорізької області, з цього часу він відкрито та безперервно володів даним будинком, проводив поточні та капітальні ремонти будинку, сплачував за користування електроенергією, вважає, що набув право власності на будинок за набувальною давністю, прохає визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. Представник відповідача Сивоненко С.С. позов визнав, суду пояснивши, що житловий будинок [ADDRESS] на балансі відповідача не перебуває, так як останній не був переданий під час реорганізації господарства, вважає, що позов підлягає задоволенню. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача: Реєстраційна служба Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 18.12.1990 року між [PERSON] та колгоспом імені Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], який був посвідчений державним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області та зареєстрований в комунальному підприємстві "Імпульс" Пологівської районної ради за № 5426 в реєстровій книзі №26, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.12-13). З 1991 року по день подання позову до суду: 25.12.2014 року позивач проживає в даному житловому будинку та зареєстрований в ньому, відкрито та безперервно володіє житловим будинком, що підтверджується поясненнями позивача та довідками (а.с.18). 28.01.2013 року комунальне підприємство "Імпульс" Пологівської райради виготовило технічний паспорт на житловий будинок, відповідно до якого вартість будинку склала 51452 грн. (а.с.8-10). Станом на 02.02.2015 року інформація щодо обтяжень житлового будинку відсутня, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває на нього право власності. Відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України (редакції 2003 року) правила статті 344 Цивільного Кодексу України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України (редакції 2003 року) кодекс набирає чинності з 01.01.2004 року. Судом встановлено, що позивач відкрито заволодів будинком [ADDRESS], який належить колгоспу імені Карла Маркса Гуляйпільського району Запорізької області, з 01.01.2001 року і продовжував відкрито, безперервно володіти ним до дня звернення з позовом до суду: до 25.12.2014 року відповідно до п.1,7 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України (редакції 2003 року), а саме більше ніж протягом 10 років і тому набув відповідно до ст.344 ЦК України право власності на цей будинок. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і доведений наданими доказами.

Outcome: approved