Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу 10/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Херсон, с. Комишани вул. Соборна, буд. 12 укладений між [PERSON] та відповідачем та визнати за нею право власності на вказану частину домоволодіння. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.10.1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 10/100 частин домоволодіння по вул. Соборна, 12 у с. Комишани Херсонської області. Оскільки договір був укладений на товарній біржі, нотаріально він посвідчений не був. Рішенням державного реєстратора позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на 10/100 частин домоволодіння, оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. За вказаним договором виконано всі умови, але відповідач ухиляється здійснити його нотаріальне посвідчення, що в свою чергу унеможливлює оформлення права власності позивача на зазначену нерухомість у встановленому законом порядку. У судове засідання позивач не з'явилась, представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, представник відповідача подала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 01.10.1997 року на Товарній Біржі "Ва-Банк" між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу10/100 частин буд. №12, що знаходиться у с. Комишани м. Херсон Херсонської області по вул. Жовтневій (Соборній), посвідченого за № 286 без подальшого нотаріального посвідчення. В подальшому право власності на зазначену частину будинку було зареєстровано за позивачем в Херсонському міжміському БТІ, за реєстровим №2567 від 28.08.1997 року. При укладанні договору купівлі-продажу від 01.10.1997 року сторони керувались ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Проте, у відповідності зі\~статтею 227 ЦК Української РСР\~(в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення зазначених правовідносин, зазначений вид договору повинен був бути оформлений в нотаріальному порядку. Згідно\~ст. 47 ЦК Української РСР\~(в редакції 1963 року) недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю оговорили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі - позивач сплатив відповідачу ціну договору в повному обсязі, про що зазначено у договорі, а відповідачі передав позивачу предмет договору купівлі-продажу - житловий будинок. Також факт купівлі-продажу житлового будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. На сьогоднішній момент позивач володіє і користується частиною житлового будинку, проте нотаріально посвідчити зазначений договір не має можливості. Рішенням державного реєстратора від 19.06.2017 року відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на будинок №12 по вул. Соборна у м. Херсоні Херсонської області с. Комишани, з посиланням на відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони у письмовій формі погодили усі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його повне або часткове виконання сторонами, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, що діяла на момент укладення угоди), угоди купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Таким чином, будучи власником, позивач позбавлена можливості належним чином розпоряджатися своїм майном, оскільки біржовий договір нотаріально не посвідчений і в той же час він не підлягав нотаріальному посвідченню за законом, який діяв на момент його укладення. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно\~\~положень ч.4\~ст.174 ЦПК України\~є підставою для\~\~ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved