Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Стислий виклад позицій заявника та заінтересованих осіб: [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт реєстрації шлюбу між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17.08.1964 сільською радою Коритно Млинівського району Ровенської області. Свої вимоги мотивує тим, що вона на даний час проживає в квартирі [ADDRESS] . Дана квартира належала її чоловікові [PERSON] , їй та сину [PERSON] на праві приватної сумісної власності, яке зареєстроване в Івано-Франківському ОБТІ та записане в реєстрову книгу за реєстровим № 5333/28. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. На випадок своєї смерті останній за життя своїм майном не розпорядився, тому спадкування його майна повинно здійснюватися за законом в порядку черговості. Вона звернулась до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Дуткевич О.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , її заяву з доданими до неї матеріалами було прийнято, але нотаріус звернув увагу на те, що в свідоцтві про шлюб при первинному огляді доданих документів виявлено розбіжність в її по батькові, що може вплинути на рішення щодо вчинення нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Дійсно, у її свідоцтві про одруження від 17.08.1964 серія [NUMBER] , виданому сільською радою Коритно Млинівського району Ровенської області (відповідно до існуючого адміністративно-територіального устрою - виконавчим комітетом Теслугівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області) по батькові нареченої зазначено « [PERSON] ». З метою виправлення даної помилки у січні 2020 року вона усно звернулась до Долинського районного відділу ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за внесенням змін до актового запису про шлюб №4 від 17 серпня 1964 року. На прийомі їй роз`яснили, що актовий запис про шлюб знаходиться на зберіганні у Радивилівському районному відділі ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), а в Державний реєстр актів цивільного стану громадян внесено такі відомості: у графі наречений - [PERSON] , у графі наречена - [PERSON] . Після чого вона письмово звернулась у Долинський відділ із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб у графі по батькові нареченої із « [PERSON] » на « [PERSON] ». На виконання цієї заяви Радивилівський районний відділ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повідомив, що внести виправлення в актовий запис про шлюб №4 від 17.08.1964 в частині по батькові нареченої із « [PERSON] » на « [PERSON] » немає можливості. У зв`язку з зазначеними розбіжностями у неї виникають перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка. Встановлення факту перебування в зареєстрованому шлюбі із спадкодавцем має для неї юридичне значення, оскільки вона бажає успадкувати майно, яке належало на день смерті її чоловікові. Іншого способу, крім судового встановлення факту реєстрації шлюбу між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , немає. Спір з приводу спадкування вищевказаного майна відсутній. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду із заявою про розгляд справи в її відсутності. Заяву підтримала, просила задовольнити (а.с.43). Представник заінтересованої особи Долинського районного відділу ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.41), причин неявки не повідомив, будь-яких пояснень щодо заяви, заяв та клопотань від нього не надходило. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак у поданій заяві зазначає, що він не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] , оскільки прийняте рішення жодним чином не порушить його права як спадкоємця та співвласника квартири [ADDRESS] , та просить справу розглянути за його відсутності, тому що він перебуватиме тривалий час за межами країни (а.с.33). Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 03.03.2020 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та заінтересованих осіб. Від заявниці та заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.43,33). Відповідно до змісту ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності заявника та заінтересованих осіб без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 06.08.2019 Долинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис №220 (а.с.10). Згідно з даними витягу №58983001 від 13.01.2020 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, до нього 13.01.2020 приватним нотаріусом Дуткевич О.Я. внесено реєстраційний запис, а саме зареєстровано спадкову справу №65338777, номер у нотаріуса -4, спадкодавець - [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] (а.с.32). Як свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 17.08.1964, 17 серпня 1964 року в сільській раді Коритно Млинівського району Ровенської області одружилися[PERSON] та [PERSON] , запис №4. Після реєстрації одруження обом з подружжя присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Факт родинних відносин між [PERSON] та її померлим чоловіком [PERSON] підтверджують також такі документи: - паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 13.01.2000 на ім`я [PERSON] , в якому є, зокрема, відмітка відділу РАГСу Червоноармійського району Рівненської області про реєстрацію 17 серпня 1964 року її шлюбу з [PERSON] , 1941 р.н. (а.с.5-6); - свідоцтво про народження серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , видане повторно 22.10.1971, в якому його батькам записані відповідно батько [PERSON] та матір [PERSON] (свідоцтво видане російською мовою) (а.с.13); - свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , в якому його батькам записані відповідно батько [PERSON] та матір [PERSON] (свідоцтво видане російською мовою) (а.с.14); - свідоцтво про право власності на житло від 23.11.2001, видане відділом приватизації ДЖФ виконкому Долинської міської ради, яке посвідчує, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). В усіх цих документах видно, що між [PERSON] та [PERSON] є родинний зв`язок і скрізь по батькові заявниця вказана як « [PERSON] ». В інших наданих документах по батькові заявниця теж вказана правильно « [PERSON] », зокрема: - у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера повідомлено, що [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] , наданий Державною податковою адміністрацією України згідно з даних, заповнених нею в обліковій картці (а.с.7); - довідка №5678 від 15.08.2019 Долинської міської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, в якій вказано, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.11); - посвідчення народного засідателя, в якому зазначено, що [PERSON] обрана в листопаді 1984 року народним засідателем Долинського районного народного суду Івано-Франківської області Української РСР (а.с.15); - посвідчення № [NUMBER] від 05.10.1998, відповідно до якого [PERSON] призначена пенсія по віку з 01.03.1998 довічно (а.с.16); - посвідчення серії [NUMBER] від 09.12.2003, згідно з яким [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів праці (а.с.17); - посвідчення серія [NUMBER] від 17.12. 2010, відповідно до якого [PERSON] має право на гарантії і пільги, встановлені Законом України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» (а.с.18). Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] (а.с.19) та паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 31.03.2000 (а.с.20-21), які видані на ім`я [PERSON] та належали покійному чоловіку заявниці, дані, які містяться в них, зокрема його прізвище ім`я по батькові та дата народження відповідають запису у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 17.08.1964. Згідно з заявою від 10.01.2020, [PERSON] звернулася до Долинського районного відділу ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та просила в актовому записі про шлюб [PERSON] та [PERSON] №4 від 17.08.1964, складеному виконавчим комітетом Теслугівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, виправити по батькові нареченої з [PERSON] на [PERSON] , згідно з абзацу другого пункту 4.5 розділу IV, із змінами, внесеними відповідно до Наказу Міністерства юстиції №14/5 від 06.01.2016, Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян (актовий запис складений на українсько-російській мові) та відповідно до її паспорта серії [NUMBER] , виданого Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 13.01.2000 (а.с.28). 10 січня 2020 року Долинський районний відділ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) супровідним листом вих. №13.5.05.06-05/4 направив вказану заяву [PERSON] до Радивилівського районного відділу ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.29). Згідно з відповіддю Радивилівського районного відділу ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), викладеною у листі вих. №51/98-16.15-04-24 від 21.01.2020 та наданою Долинському відділу ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та [PERSON] , на виконання заяви останньої повідомлено, що виправити в актовому записі про шлюб №4 від 17.08.1964, складеному виконавчим комітетом Теслугівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області на [PERSON] та [PERSON] , по батькові нареченої із « [PERSON] » на « [PERSON] » немає можливості, оскільки згідно зі словника-довідника «Власні імена людей» ( м. Київ, Наукова думка, 2005 , Л.Г . Скрипник , Н . П . Дзятківська, 3-тє видання, виправлене за редакцією В.М. Русанівського) власні імена « [PERSON] » та « [PERSON] » є різними власними іменами. А також зауважено, що згідно з абзацом першим п.2.1. розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх оновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 (зі змінами), заява по внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника (а.с.12). Встановлення факту перебування в зареєстрованому шлюбі заявниці із спадкодавцем дасть змогу їй отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованої особи [PERSON] , вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Як визначено ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому, виходячи із змісту п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Крім того, положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. В свою чергу, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, а згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - родинних відносин між фізичними особами. Також Верховний Суд України звернув увагу судів на те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, що, зокрема, із заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року). Судом встановлено, що другий з подружжя, чоловік заявниці [PERSON] , помер [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частинами 1, 3 ст. 49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. В даній конкретній ситуації встановлення факту реєстрації шлюбу породжує юридичні наслідки і це необхідно заявниці для реалізації своїх спадкових прав. Зокрема, встановлення факту реєстрації шлюбу дасть змогу заявниці оформити її право на спадщину за законом на нерухоме майно. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що заповіт померлий [PERSON] не складав. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] у встановлений шестимісячний строк після смерті спадкодавця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить вищеописаний витяг про реєстрацію спадкової справи, тобто вважається такою, що прийняла її. Таким чином, заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування за законом у зв`язку з розбіжністю у написанні її по батькові: у свідоцтві про одруження від 17.08.1964 серія [NUMBER] , виданому сільською радою Коритно Млинівського району Ровенської області, по батькові нареченої зазначено " [PERSON] ", в той час як в усіх інших документах заявниця по батькові вказана як " [PERSON] ". Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. Отже, в ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт, що має юридичне значення, а саме той факт, що 17 серпня 1964 року в сільській раді Коритно Млинівського району Ровенської області був зареєстрований шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , запис №4, знайшов своє підтвердження. В судовому засіданні здобуто достатньо доказів, що заявниця [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] і відповідно його спадкоємицею за законом. Тому з огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт реєстрації шлюбу між нею та спадкодавцем [PERSON] , встановлення якого надасть їй можливість одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тому судові витрати суд залишає за заявницею. На підставі викладеного та

Outcome: approved