overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

27 лютого 2012 року Приморським районним судом міста Одеси постановлено рішення стягнути з [PERSON] на користь відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" в особі Центрального РЕМ ВАТ "ЕК Одесаобленерго" суму заборгованості за невраховану електричну енергію в розмірі 4 884 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири) гривні 83 копійки, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи 30 (тридцять) гривень, а також витрати на публікації в засобах масової інформації в розмірі 130 (сто тридцять) гривень та 630 (шістсот тридцять) гривень. 17 січня 2014 року до суду надійшла письмова заява відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" в особі Центрального РЕМ ВАТ "ЕК Одесаобленерго" про винесення додаткового рішення, яким просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 37 (тридцять сім) гривень. Отже, на підставі ст. 220 ЦПК України суд, вважає необхідним доповнити судове рішення стягненням з [PERSON] на користь відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" в особі Центрального РЕМ ВАТ "ЕК Одесаобленерго" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 37 (тридцять сім) гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач надавав послуги відповідачу по подачі питної води і прийняттю стічних вод. Однак, відповідач довгий час не здійснював оплату за надані позивачем послуги і за ним утворилася заборгованість за період з 01.10.2010 року по 01.06.2014 року. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути на користь КП "Компанія "Вода Донбасу" з відповідача суму заборгованості за надані їм послуги в розмірі 2013,59 грн. та судовій збір Ці обставини і з'явилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача, діючий відповідно довіреності, наполягає на своїх вимогах та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася - 15.01.2015 року, 23.01.2015 року. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ч.4 ст.74 ЦПК України. Від неї не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомленій належним чином повторне не з'явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення, на підставі наявних у них даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач у судовому засіданні не заперечував. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному об'ємі з наступних підстав: Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] заборгованість відповідача за період з 01.10.2010 року по 01.06.2014 року за надані послуги складає: 2013,59 грн. Згідно довідки за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] Згідно попередження-претензії відповідач попереджена про заборгованість. В судовому засіданні встановлено, що Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.10.2014 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу за заявою КП "Компанія "Вода Донбасу" в особі Часовярського РВУ УП "Компанія "Вода Донбасу" до [PERSON]. про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 2013,59 грн. за період з 01.10.2010 року по 01.06.2014 року, так як вбачається спір про право. Згідно зі ст.67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно і повністю, щомісяця вносити плату за комунальні послуги, к яким відносяться послуги по подачі питної води і прийняттю стічних вод. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач дійсно користувалася послугами, наданими їй позивачем, та її заборгованість перед позивачем становить 2013,59 грн. а тому, суд вважає можливим задовольнити позов у вказаному розмірі. Також, згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача, судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач надавав послуги відповідачу по подачі питної води і прийняттю стічних вод. Однак, відповідач довгий час не здійснював оплату за надані позивачем послуги і за ним утворилася заборгованість за період з 01.12.2009 року по 01.05.2014 року. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути на користь КП "Компанія "Вода Донбасу" з відповідача суму заборгованості за надані їм послуги в розмірі 1584,42 грн. та судовій збір Ці обставини і з'явилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача, діючий відповідно довіреності, наполягає на своїх вимогах та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася - 21.11.2014 року, 17.12.2014 року. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ч.4 ст.74 ЦПК України. Від неї не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомленій належним чином повторне не з'явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення, на підставі наявних у них даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач у судовому засіданні не заперечував. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному об'ємі з наступних підстав: Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] заборгованість відповідача за період з 01.12.2009 року по 01.05.2014 року за надані послуги складає: 1584,42 грн. Згідно довідки за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] Згідно попередження-претензії відповідач попереджена про заборгованість. В судовому засіданні встановлено, що Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.08.2014 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу за заявою КП "Компанія "Вода Донбасу" в особі Часовярського РВУ УП "Компанія "Вода Донбасу" до [PERSON] про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 1584,42 грн. за період з 01.12.2009 року по 01.05.2014 року, так як вбачається спір про право. Згідно зі ст.67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно і повністю, щомісяця вносити плату за комунальні послуги, к яким відносяться послуги по подачі питної води і прийняттю стічних вод. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач дійсно користувалася послугами, наданими їй позивачем, та її заборгованість перед позивачем становить 1584,42 грн. а тому, суд вважає можливим задовольнити позов у вказаному розмірі. Також, згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача, судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач надавав послуги відповідачу по подачі питної води і прийняттю стічних вод. Однак, відповідач довгий час не здійснював оплату за надані позивачем послуги і за ним утворилася заборгованість за період з 01.12.2010 року по 01.07.2014 року. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути на користь КП "Компанія "Вода Донбасу" з відповідача суму заборгованості за надані їм послуги в розмірі 2175,19 грн. та судовій збір Ці обставини і з'явилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача, діючий відповідно довіреності, наполягає на своїх вимогах та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася - 15.01.2015 року, 23.01.2015 року. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, відповідно до ч.4 ст.74 ЦПК України. Від неї не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомленій належним чином повторне не з'явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення, на підставі наявних у них даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач у судовому засіданні не заперечував. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному об'ємі з наступних підстав: Відповідно до виписки з особового рахунку № [NUMBER] заборгованість відповідача за період з 01.12.2009 року по 01.05.2014 року за надані послуги складає: 2175,19 грн. Згідно довідки за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . Згідно попередження-претензії відповідач попереджена про заборгованість. В судовому засіданні встановлено, що Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2014 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу за заявою КП "Компанія "Вода Донбасу" в особі Часовярського РВУ УП "Компанія "Вода Донбасу" до [PERSON] . про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 2175,19 грн. за період з 01.12.2010 року по 01.07.2014 року, так як вбачається спір про право. Згідно зі ст.67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно і повністю, щомісяця вносити плату за комунальні послуги, к яким відносяться послуги по подачі питної води і прийняттю стічних вод. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач дійсно користувалася послугами, наданими їй позивачем, та її заборгованість перед позивачем становить 2175,19 грн. а тому, суд вважає можливим задовольнити позов у вказаному розмірі. Також, згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача, судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2004 року по даний час Від шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], який проживають на даний час з нею та перебувають на її утриманні. На даний час відповідач проживає від них окремо і коштів на утримання дітей не надає, добровільно сплачувати аліменти не бажає, чим ставить її та дітей в важке матеріальне становище, що змусило позивачку звернутися до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягувати аліменти з [PERSON] на утримання дочок в розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття, оскільки, відповідач працює в ДТГО "Львівська залізниця" ВП "Локомотивне депо Тернопіль" машиністом тепловоза і отримує щомісячно заробітну плату. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та просив стягувати з нього аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно на утримання дітей, оскільки, в нього на утриманні перебуває престарілий батько та тітка, які потребують стороннього догляду та додаткових витрат, а також, він щомісячно сплачує кредит, тому погоджується на стягнення аліментів в саме такій сумі. Вислухавши позивачку, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони [PERSON] та [PERSON] з 2004 року по даний час перебуваєть в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час разом не проживають. Від шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які на даний час проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатним та працює в ДТГО "Львівська залізниця" ВП "Локомотивне депо Тернопіль" машиністом тепловоза і отримує щомісячно заробітну плату в сумі 5000 гривень, інших дітей на утриманні не має, а також, враховуючи те, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, ним не надано доказів про його важке, або таке, що не дозволяє сплачувати аліменти матеріальне становище, тому, позовні вимоги слід задовольнити частково, встановивши розмір стягнення коштів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до ТзОВ "Лілея-НВ" про стягнення авторської винагороди. В позові вказано, що 20/05/2012 р. між сторонами укладено договір на створення та передачу літературного твору " 200 вулиць Івано-Франківська". Позивач передав рукопис відповідачеві, який видав книгу. Однак відповідач не сплатив позивачу авторську винагороду. Тому позивач просить стягнути зазначені грошові кошти з відповідача в судовому порядку, 3% проценти річних та інфляційні нарахування. Судом встановлено наступні обставини. 20/05/2010 р. між сторонами укладено договір на створення та передачу літературного твору " 200 вулиць Івано-Франківська". В п. 4.1.зазначеного договору передбачено, що відповідач надає позивачу гонорар в сумі 39000 гривень не пізніше 31/12/2001 р. відповідно до п. 4.2. договору 30% гонорару в сумі 11000 відповідач сплачує не пізніше 01/04/2011 р. Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку позивача з відповідача підлягає стягненню заборгованість за авторською винагородою в сумі 31000 гривень, 2400 гривень складають 3% річних, 6000 гривень інфляційні нарахування за період з 01/04/2012 р. Таким чином, судом встановлено, що позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В вересні 2015 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю І-МК № 040337, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2999, виданого 07.07.2000 року на ім'я [PERSON] В обґрунтовування заяви [PERSON] вказував, що в Державному акті на право приватної власності на землю І-МК № 040337, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2999, виданого 07.07.2000 року, його прізвище зазначено за паспортом громадянина України, виданим 25.01.1999 року, а саме "Санников". А за паспортом громадянина України, виданим 10.03.2009 року, прізвище заявника зазначено як "Санніков". У зв'язку із тим, що його право власності на земельну ділянку не визнається, заявник [PERSON] просив встановити факт належності зазначеного правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, свої вимоги підтримує. Зацікавлена особа по справі - Миколаївська міська рада в судове засідання свого представника не направила, надала суду заяву про слухання справи без участі представника та винести рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.07.2000 року на підставі рішення Миколаївської міської ради народних депутатів від 11.05.2000 року за № 18/24 заявнику було видано Державний акт на право приватної власності на землю І-МК № 040337, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2999. В Державному акті прізвище заявника зазначено згідно паспорту громадянина України, виданого 25.01.1999 року, а саме - "Санников". В паспорті громадянина України, виданому 10.03.2009 року, прізвище заявника вказано "Санніков" Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не співпадають з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом, вказаних в свідоцтві про народження або в паспорті. Судовим порядком можуть бути встановлений також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Факт належності державного акту заявнику [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи копіями документів, а саме паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, в яких прізвище заявника зазначено "Санніков". Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу є обґрунтованими. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У березні 2018 року заявник - [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має для нього юридичне значення, та просив встановити факт родинних відносин між ним - [PERSON] та його бабусею - [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Миколаєві. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначив, що після смерті його бабусі - [PERSON], яка померла [INFO] року, він звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. із заявою про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадкове майно, що залишилося від [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, приватний нотаріус відмовив заявнику у видачі Свідоцтва про право на спадкове майно через різні варіанти написання прізвищ спадкодавця та спадкоємця. Зокрема, в свідоцтві про народження заявника, його прізвище написано як "[PERSON]", в графі мати - батько, прізвище батьків записано як "[PERSON]", "[PERSON]". В паспорті заявника його прізвище записано - "[PERSON]", в свідоцтві про смерть батька заявника, прізвище батька зазначено [PERSON]. Разом з тим, в свідоцтві про смерть бабусі, її прізвище зазначено як "[PERSON]", крім цього, в паспорті спадкодавиці прізвище написано - "[PERSON]". Тобто, з наданих документів заявника, неможливо підтвердити факт родинних відносин спадкоємця з померлою. Через це [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги, викладені у заяві, підтримує. Заінтересована особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська К.Т. надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного висновку. На підставі ч.1, п. ч.2 ст. 293, 294, п.1 ч.1 ст. 315 -316, 318-319 ЦПК України, п.п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з змінами „Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між ним та його бабусею - [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Миколаєві, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його бабусі. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого на підставі розпорядження голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 06 червня 2003 року № 168 "Про надання земельних ділянок у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Терсянській сільській раді", їй, на праві приватної власності, належить земельна ділянка, площею 9,37 га., яка розташована на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Державний акт зареєстровано 04 липня 2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. У державному акті на право приватної власності на землю її прізвище вказано як "[PERSON]", а ім'я та по батькові - "[PERSON]". В паспорті її прізвище, ім'я та по батькові вказано як "[PERSON]". У картці фізичної особи - платника податків її ім'я також записане як "[PERSON]". Вказана помилка не дає їй можливості розпоряджатися належною їй земельною ділянкою. В заяві [PERSON] просить суд встановити належність їй вищевказаного державного акту. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи - Новомиколаївської районної держаної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, в адресованій суду заяві заінтересована особа просить справу розглянути у відсутність її представника. Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню. 04 липня 2003 року головою Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області було видано державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] являється власницею земельної ділянки, площею 9,37 га., розташованої на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка землевпорядник Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області [PERSON] пояснив суду, що заявниці [PERSON], як колишньому члену КСП "Мир", було надано земельну ділянку, розташовану на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Інші особи, за схожим іменем, на території сільської ради, земельні ділянки не мають. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що заявниці належить земельна ділянка, площею 9,37 га., розташована на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яка межує із належною йому земельною ділянкою. Як вбачається з паспорту громадянина України, серії [NUMBER] виданого 24 січня 2002 року Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області, прізвищем, ім'ям та по батькові заявниці є [PERSON]. На підставі вищевказаного суд доходить висновку про належність заявниці вищевказаного державного акту. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє реалізувати своє право на користування земельною ділянкою.

Outcome: approved