Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із позовом до відповідачів, яким просила суд визнати недійсним протокол № 40735 від 17 січня 2015 року про проведення електронних торгів; визнати недійсним акт державного виконавця № 95/5 від 02 березня 2015 року про реалізацію предмета іпотеки - нежитлової триповерхової будівлі, що складається з автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і належить [PERSON]; вирішити питання судового збору. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити і послалась на наступні підстави. 23.02.2007 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк"), в особі Одеської філії АБ "Укргазбанк" (далі- Банк) та [PERSON] (далі- Позичальник), був укладений Кредитний договір № 345/П (із змінами та доповненнями від 27.06.2008 року). Згідно п.1 укладеного договору Банк надає Позичальнику кредит у сумі 1 500 000,00 доларів США на строк з 23.02.2007 року до 01.01.2009 року і сплатою відсотків за користування кредитом виходячи з 16 % річних. У зв'язку із несвоєчасним поверненням кредиту, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 року, та ухвалою від 17 квітня 2013 року колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Укргазбанк" суму заборгованості за кредитним договором від 23.02.2007 року в сумі 1 291 515 доларів США 91 цент, що еквівалентно 10 318 824 грн. 67 коп., з якої основна сума заборгованості за кредитом складає 1 090 000,00 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків - 201 515 доларів США, 91 цент, 1 700 грн. на відшкодування сплаченого позивачем державного мита, 30 грн. на відшкодування втрат на інформаційоно- технічне забезпечення розгляду справи. 26.12.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження. 03.09.2013 року державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно - нежилу будівлю автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки за договором від 23.02.2007 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованого у реєстрі за № 2200. 12.06.2014 року ТОВ "Консалтинговий центр "Маркон" проведено оцінку нежилої будівлі автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і 10 липня 2014 року складено звіт щодо ринкової вартості даного об'єкту нерухомого майна. 17 грудня 2014 року здійснено публікацію в Системі електроних торгів арештованим майном про внесення вищевказаного нерухомого майна на електронні торги. 17 січня 2015 Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України було проведено електронні торги, які не відбулися (протокол № 40735). ПАТ "Укргазбанк" скористався своїм правом, передбаченим ст.49 Закону України "Про іпотеку" і придбав предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, в зв'язку із чим ПАТ "Укргазбанк" було видано акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Представник позивача вважала, що електронні торги 17 січня 2015 року проводилися з порушенням вимог Тимчасового порядку, а також за стартовою ціною, визначеною у висновку, який на час організації та проведення цих торгів був не чинний, що є порушенням вимог ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", що, на її думку, відповідно до ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним. Представник ПАТ "Укргазбанк" позовні вимоги не визнала, надала заперечення на позовну заяву та зазначила, що всі умови між ПАТ "Укргазбанк" та позивачкою були досягнуто та виконано. Представник Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України проти задоволення позовної заяви заперечував, посилаючись на норми "Про виконавче провадження" та зазначаючи про те, що торги відбулися без порушення норм закону та підстав для задоволення позовної заяви відсутні. Представник Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України позовні вимоги не визнала, і пояснила суду, що процедура проведення торгів витримана, порушень з боку сторін не виявлено, підстав для задоволення позовної відсутні. Заслухавши думки та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 23.02.2007 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк"), в особі Одеської філії АБ "Укргазбанк" (далі- Банк) та [PERSON] (далі- Позичальник), був укладений Кредитний договір № 345/П (із змінами та доповненнями від 27.06.2008 року). Згідно п.1 укладеного договору Банк надає Позичальнику кредит у сумі 1 500 000,00 доларів США на строк з 23.02.2007 року до 01.01.2009 року і сплатою відсотків за користування кредитом виходячи з 16 % річних. У зв'язку із несвоєчасним поверненням кредиту, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 року, та ухвалою від 17 квітня 2013 року колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Укргазбанк" суму заборгованості за кредитним договором від 23.02.2007 року в сумі 1 291 515 доларів США 91 цент, що еквівалентно 10 318 824 грн. 67 коп., з якої основна сума заборгованості за кредитом складає 1 090 000,00 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків - 201 515 доларів США, 91 цент, 1 700 грн. на відшкодування сплаченого позивачем державного мита, 30 грн. на відшкодування втрат на інформаційоно- технічне забезпечення розгляду справи. 26.12.2012 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження. 03.09.2013 року державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно - нежилу будівлю автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що є предметом іпотеки за договором від 23.02.2007 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованого у реєстрі за № 2200. 12.06.2014 року ТОВ "Консалтинговий центр "Маркон" проведено оцінку нежилої будівлі автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і 10 липня 2014 року складено звіт щодо ринкової вартості даного об'єкту нерухомого майна. 17 грудня 2014 року здійснено публікацію в Системі електроних торгів арештованим майном про внесення вищевказаного нерухомого майна на електронні торги. 17 січня 2015 Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України було проведено електронні торги, які не відбулися (протокол № 40735). 02 березня 2015 року державним виконавцем видано акт № 95/5 про реалізацію предмета іпотеки нежитлової триповерхової будівлі, і складається з автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Правила проведення електронних торгів визначені Тимчасовим порядком, за яким електронні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході електроннів торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 5.5 Тимчасового порядку). Тимчасовим порядком передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Отже, враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст.215 цього Кодексу). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною відповідно до звіту про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження". Судом встановлено, що електронні торги, що відбулися 17 січня 2015 року з реалізації предмету іпотеки - нежитлової триповерхової будівлі, яка складається з автомийки, бару та офісу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], проведені за оцінкою, строк дії якої закінчився 10.01.2015 року, тобто наявне порушення положення ч.5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження". Після збігу шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення електронних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення електронних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на електронних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження". Свою позицію у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд України в постанові від 22.10.2014 року. Суд вважає, що допущені відповідачем по справі суттєві порушення встановленого законодавством порядку організації і проведення електронних торгів з продажу спірного нерухомого майна, призвели до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача [PERSON], а тому, правочин - договір купівлі-продажу майна, що укладався на електронних торгах, вчинений з грубими порушеннями чинного законодавства. Встановлені порушення вимог чинного законодавства свідчать про недійсність результатів електронних торгів з реалізації іпотечного нерухомого майна, які проведені 17.01.2015 року Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. Таким чином, слід визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить [PERSON], оформлених № 40735 від 17 січня 2015 року про проведення електронних торгів, і, як наслідок, слід визнати недійсними акт про проведення електронних торгів (про реалізацію предмета іпотеки) від 02.03.2015 року № 95/5. На підставі наведеного,

Outcome: approved