Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання правочину дійсним та визнання права власності. В обґрунтування вимог вказала, що за договором купівлі-продажу квартири від 5 жовтня 2000 року вона придбала у [PERSON] та [PERSON] трикімнатну житлову квартиру, загальною площею - 54,2 м2, в тому числі житловою площею - 39,0 м2, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складає одну ідеальну частину багатоквартирного будинку. Придбана квартира належала продавцям по праву спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 4/50 - 1691, виданого 23 березня 2000 року, виданого Державним підприємством Управління житлово-комунального господарства Міністерства вугільної промисловості України м. Димитрова, зареєстрованого у БТІ м. Димитров у реєстровій книзі № 1р за реєстровим № 55 від 03.04.2000 року. [PERSON] помер [INFO] року, за життя до дня своєї смерті він мешкав разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] року, у зв'язку з чим відповідачем по справі є її донька - [PERSON], яка є спадкоємцем першої черги за законом. Договір купівлі-продажу житлової квартири [ADDRESS] був оформлений Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» в м. Димитров, зареєстрований за № 650 від 05 жовтня 2000 року. Оформляючи угоду на регіональній товарній біржі "Юго-Восток", вони з відповідачем вважали, що угода в подальшому не потребує нотаріального посвідчення, тому до нотаріуса не звертались. В теперішній час вона не має можливості розпорядитися на свій розсуд вказаною квартирою, оскільки угода нотаріально не посвідчена, тому просить суд визнати угоду дійсною та визнати за нею право власності на вказану квартиру. Позивачка до судового засідання не з'явилася, про час і день розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2000 року на регіональній товарній біржі "Юго-Восток" в м. Димитров між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] між сторонами була укладена угода купівлі-продажу квартири, згідно якої [PERSON] та [PERSON] продали, а позивачка [PERSON] ([PERSON] після укладення шлюбу) купила в них квартиру, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 54,2 кв.м, в тому рахунку жилою 39,0 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка складає одну ідеальну частину багатоквартирного жилого будинку. До користування покупця переходить: 55-1 - коридор, 55-2 - туалет, 55-3 - ванна, 55-4 - кухня, 55-5 - жила кімната, 55-6 - жила кімната, 55-7 - жила кімната (арк.спр. 7). Вказана квартира була зареєстрована на ім'я позивачки [PERSON] ([PERSON] після укладення шлюбу) в бюро технічної інвентаризації в м. Димитров (арк.спр.6). З договору обміну квартири та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що до його підписання сторони ознайомилися з ним і дійшли згоди з усіх суттєвих питань купівлі-продажу квартири, про що свідчать їхні підписи в договорі (арк.спр. 7). Це дає суду також підстави вважати, що позивачка належним чином виконала свої зобов'язання щодо оплати придбаної за договором нерухомості і отримала у власність за договором квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року помер [PERSON], а [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с.11-12). Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є її донька - [PERSON]. Згідно ст. 12 Закону України "Про власність" громадяни набувають право власності на майно шляхом укладання угод, не заборонених законом. Статтею 9 ЖК України, діючою і на теперішній час, передбачено, що громадяни мають право на придбання нерухомості на біржових торгах. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» договори, зареєстровані на біржі, нотаріальному посвідченню не підлягають. Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на момент дії Цивільного Кодексу 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Згідно ч.2 ст.47 Цивільного Кодексу Української РСР в разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою виконавшої угоду сторони визнати її дійсною. В цьому разі нотаріальне посвідчення угоди не потрібне. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені, права жодної із сторін не порушені. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що угода купівлі-продажу квартири, укладена між сторонами і зареєстрована на регіональній товарній біржі "Юго-Восток" в м. Димитров, відповідає вимогам ст.ст.153, 224 ЦК Української РСР, діявшого на момент виникнення спірних правовідносин, і може бути визнана дійсною. З тих же підстав суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved