Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

26. 02. 2014 публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось до суду з позовом до Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, третя особа - [PERSON], про зняття арешту та розшуку із заставного майна. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що державним виконавцем Заводського відділу ДВС ММУЮ накладено арешт на заставне майно (з забороною відчуження) - двокімнатну квартиру, загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка на праві власності належить [PERSON], та перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Надра» за договором іпотеки від 28. 08. 2008 , укладеного між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] у якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором від 28. 08. 2008 № 08/08/2008/840-К1627. Позивач з посиланням на ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що вказані дії Заводського відділу ДВС ММУЮ є неправомірними, що порушило право позивача як заставодержателя, що і стало підставою для звернення позивача до суду. До судового засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, звільнити з-під арешту іпотечне майно. Прежставник відповідача Заводського відділу ДВС ММУЮ до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28. 08. 2008 між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08/08/2008/840-К1627, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на суму 46530,00 дол. США на строк до 10. 08. 2028. У якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредиту від 28. 08. 2008 № 08/08/2008/840-К1627 було укладено іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передав банку нерухоме майно - двокімнатну квартиру, загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Станом на 12.02.2014 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 08/08/2008/840-К1627 складає 79543,84 дол. США. Водночас встановлено, що в Заводському ВДВС ММУЮ на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2/1416/1016, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 07. 05. 2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 30300,00 грн. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем 30. 05. 2012 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт та ологошено заборону відчуження на все майно боржника, в тому числі і на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що знаходиться в іпотеці в ПАТ КБ "Надра". Відповідно до статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Станом на 12. 02. 2014 на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби відсутні виконавчі документи щодо стягнення боргів з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Надра". Частиною 8 ст. 54 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлює, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" . Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Державний виконавець, відповідальний за здійснення виконавчого провадження, повідомив заставодержателя про накладення арешту на майно, яке знаходиться в заставі банку та роз'яснив позивачу його право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Положеннями ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заставодержатель має право звернутися до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Зважаючи на те, що накладення арешту (заборони відчуження) порушують законні права позивача, як заставодержателя, тому арештоване майно, як заставлене майно ПАТ КБ «Надра», повинно бути звільнено з-під арешту (зі зняттям заборони на відчуження), накладених постановою державного виконавця від 30. 05. 2012. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 4.2.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02. 04. 2012 № 512/5, у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС. За такого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зобов'язавши державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції звільнити з-під арешту заставне майно. З урахуванням викладеного, суд,

Outcome: partial