Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що 25.07.2005 року між [PERSON] та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» був укладений договір пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку. 27.07.2009 року між ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та Приватним акціонерним товариством «Спільне Українсько-Болгарське Підприємство «Богдан» були укладені договори про заміну сторони в зобов'язанні по договору, відповідно до цього договору всі права та обов'язки ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія», переходять до відповідача. 05.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до яких до позивача переходять всі права і обов'язки [PERSON] по договору. Відповідно до п. 1.1 договору, позивач надає ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія», кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов'язується використати зазначені кошти для будівництва зазначеного об'єкта будівництва і передати позивачу по завершенню будівництва частину об'єкта будівництва - квартиру. Діючи відповідно до умов договору позивач свої зобов'язання виконав своєчасно та належним чином, відповідач же в порушення умов договору свої зобов'язання не виконав та на час звернення до суду відповідач даний будинок не ввів в експлуатацію, не передав у власність позивача визначений у договорах об'єкт інвестування, чим порушує права інвестора, тому позивач просив в судовому порядку визнати за ним майнові права на проінвестований об'єкт - квартиру. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про поважність неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не подали. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо отримання позивачем у власність проінвестованої згідно із договором квартири в будинку, який не введений відповідачем в експлуатацію. 25.07.2005 року між [PERSON] та ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» був укладений договір пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку № 015(с)-ОбІн. 27.07.2009 року між ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» та Приватним акціонерним товариством «Спільне Українсько-Болгарське Підприємство «Богдан» були укладені договори про заміну сторони в зобов'язанні по договору. На укладання договорів [PERSON] надав свою згоду. 05.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до позивача переходять всі права і обов'язки [PERSON] по договору. Відповідно до п. 1.1 договору, позивач надає ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія», кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов'язується використати зазначені кошти для будівництва зазначеного об'єкта будівництва і передати позивачу по завершенню будівництва частину об'єкта будівництва - квартиру. 28.07.2005 року ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія» [PERSON] була надана довідка про інвестування 100 % загальної площі об'єкту інвестування. Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначає Закон України "Про інвестиційну діяльність". Згідно із ст. 7 ЗУ "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, такими цінностями може бути майнові права на нерухоме майно. Правовою природою виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України тобто право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 177 ЦК України встановлено, що до об'єктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше, статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважається річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, майнові права є не споживною річчю; майнові права визнаються речовими правами, а статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлюється, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Виходячи з цього, речове право є юридичним поєднанням особи і речі, і всі суб'єкти визнають цей обов'язок обмежуючи тим самим особисті домагання цього предмета, тим самим речове право має абсолютний характер. Фактичний зміст речового права проявляється в конкретних формах володіння річчю: об'єкт - тільки матеріальні речі, суб'єкти - особи, які можуть бути суб'єктами цивільно-правових відносин. Речові права встановлюються законом, рішенням суду, заповітом або договором. Таким чином, об'єктом цивільного права за інвестиційним договором є закріплені за позивачем майнові права, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивач вправі володіти, користуватися і розпоряджатися. Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об'єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об'єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. Відповідно до ст. ст. 509, 526, 629 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності). Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Суб'єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність» відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України. Як зазначено в ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). На даний час будівництво будинку не закінчене по вині відповідача, будь-які дії ним щодо закінчення будівництва не здійснюється, в зв'язку із скрутним фінансовим становищем, що вказує на можливість позбавлення позивача майнових прав на об'єкт інвестування, суд, захищаючи інтереси позивача вважає за необхідне визнати за ним майнові права на об'єкт інвестування, оскільки іншого окрім судового порядку захисту своїх прав позивач не має. Відповідач заперечень на позов не подав і не довів їх всупереч вимогам статей 10,11,60 ЦПК України, тому при вирішенні позову суд покладає в основу рішення подані позивачем докази, які дають достатні підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved