Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], газети "Голо народу". про захист честі, гідності ділової репутації. Позивач вказав, що [INFO] року в газеті Чортківського району "Голос народу" [NUMBER], на сторінці п'ятій була надрукована стаття відповідача депутата Чортківської районної ради [PERSON] "[INFO]", в якій автор помістив інформацію, яка стосується його як люди, а саме зазначивши в переліку депутатів Чортківської міської ради його ім'я, "…що шановне панство забуло, що воно обране народом для представлення його інтересів, а не для задоволення своїх насущних потреб. Забули і Конституцію України і Закон України "Про місцеве самоврядування", де чітко виписані їх права й обов'язки,, і цими нормативно-правовими актами аж ніяк не передбачено право депутатів на задоволення власних інтересів за рахунок інших осіб… Крім цього, палкими противниками ідеї створення майданчика стали депутати ….та [PERSON], які уже отримали земельну ділянки біля стадіону під будівництво власних житлових будинків із закладами комерційної діяльності, а також поділили умовно землю колишнього стадіону для себе на чотирьох, де часто приїжджають цирк, аквапарк. Можна зрозуміти, що їм не треба дитячого майданчика, а треба щоб земельна ділянка на розі біля церкви Кн. В.Великого заросла бур'янами, а потім приватизувати …. Ось такі у нас в Чорткові "слуги народу", тільки служать вони не народу, а власному добробуту…."(Кінець цитати). Посилаючись на те, що ці відомості не відповідають дійсності, принизили його честь, гідність і ділову репутацію як депутата Чортківської міської ради, позивач просить визнати такими, що не відповідають дійсності, та ганьблять його честь та гідність, ділову репутацію, що стосуються його, і які викладені у статті відповідача під назвою "[INFO]" вміщеної у газеті "Голос народу" [NUMBER] від [INFO] року та в черговому номері газети спростувати неправдиву інформацію, подану про нього. Відповідач [PERSON] заперечив проти позову. Пояснив, що він є депутатом Чортківської районної ради. В серпні 2013 року звернувся до Чортківської міської із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована по вул.. В.Великого м. Чорткова, несільськогосподарського призначення для обслуговування торговельного комплексу, власником якого є він, та під дитячий майданчик із фонтаном, за його власні кошти. В червні 2014 року, в його присутності, на черговій сесії депутати Чортківської міської ради відмовили у задоволені поданої ним заяви. На підставі здобутої інформації, а саме з оглянутого детального плану території в межах вул..Кн.В.Великого та вул.. Ст.Бандери м. в м. Чорткові, який знаходиться в земельному відділі міської ради, що земельна ділянка в вже поділена під будівництво будинків, спортивні майданчики, з метою висвітлення голосування депутатів міської ради по даному питанню, не маючи на меті принизили честь, гідність, ділову репутацію як депутатів Чортківської міської ради, подав в редакцію газети "Голос народу" статтю з даного приводу з метою висвітлення для громадськості особистої оцінки, оціночних суджень та особистої незгоди, використовуючи ту інформацію, яка ним була здобута.. Надуманих відомостей не оприлюднював, а тому позовні вимоги позивача. вважає безпідставними так як він не принижувала його честь і гідність, ділову репутацію. Відповідач головний редактор газети "Голос народу" [PERSON] пояснив, що на час друку статті, він був у відпустці. Обов'язки редактора виконувала інша особа. Статтю [PERSON] надруковано без змін тексту які він подав. Будь якої перевірки відомостей статті редакцією не проводилось, тому редакція не може відповідати за достовірність викладених у ній фактів. Вислухавши сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]. депутатів Чортківської міської ради, які обґрунтували свої позиції, що давали їм підстави голосувати проти задоволення заяви [PERSON] на сесії Чортківської міської ради, а тому їх реакція на публікацію є негативною, суд оцінивши докази при всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають. Судом встановлено, що [INFO] року в газеті Чортківського району "Голос народу" [NUMBER], на сторінці п'ятій була надрукована стаття відповідача [PERSON] "[INFO]", в якій автор помістив інформацію, яка визначена позивачем як така, що не відповідає дійсності, та ганьблять його честь та гідність, ділову репутацію, в частині, що стосуються його депутата Чортківської міської ради. Редакція газети Чортківського району "Голос народу" статтю в газеті. надрукувала без будь яких змін чи доповнень по змісту тексту поданого [PERSON] в письмовій формі для друку, за його підписом, як депутатом Чортківської міської ради. Позивач [PERSON] є депутатом Чортківської міської ради. Відповідач [PERSON] є депутатом Чортківської районної ради. Як вбачається із матеріалів справи, 08.08.2013 року [PERSON] подав заяву до Чортківської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.10 га, що розташована по [ADDRESS], несільськогосподарського призначення для обслуговування торговельного комплексу, власником якого є він, та надати її в оренду з подальшим правом викупу для автостоянки легкових автомобілів. Рішенням сесії Чортківської міської ради № 64 від 21.03.2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] по [ADDRESS] загальною площею 805 кв. м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та надано їй безкоштовно у власність дану земельну ділянку, за кадастровим номером-6125510100:01:015:1576. Рішенням сесії Чортківської міської ради №163 від 23.05.2014 року надано дозвіл на продаж земельної ділянки загальною площею 300 кв.м для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] ФО-П [PERSON] Згідно детального плану території в межах вул.. Кн.В.Великого та вул.. Ст.Бандери в м. Чорткові, виконаного СПД [PERSON] у 2012 році, що є в розпорядженні Чортківської міської ради, котрого бачив відповідач [PERSON] перед ти як написати статтю в газеті, визначено технічно-економічні показники: кількість ділянок під будівництво однородних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення в кількості 5 шт.; площа ділянок під будівництво цих будинків в розмірах 0,08-0,10 га; площа дитячого майданчика в розмірах-0,0402 га; площа ділянки комплексу спортивних майданчиків (тенісний корт, волейбольний, баскетбольний майданчики) в розмірах -0,8327 га та інші показники із зазначенням місця розташування проектних та існуючих будівель і споруд, чим стверджує фактичний поділ земельної ділянки під будівництво. 13.06.2014 року [PERSON] подав заяву до Чортківської міської ради, якою погоджувався на облаштування за власний кошт дитячого майданчика, що межує з дитячим кафе по вул.. В.Великого,10 "б". За встановлених дійсних обставин справи, судом враховуються міжнародно-правові зобов'язання України в сфері свободи слова, свободи вираження поглядів. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. З, 28).Разом із цим Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, яка є джерелом права в України, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критика представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч.2 ст.10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві. Аналіз зазначеного національного законодавства та ст.10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежить від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена "з явним злим умислом", тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку. За правилами ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації. Разом з тим, згідно ст. 1 Закону України "Про інформацію" під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. В силу ст. 47-1 цього Закону ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Додаткові підстави звільнення від відповідальності засобів масової інформації та журналістів визначаються законами України : "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", "Про телебачення і радіомовлення", "Про інформаційні агентства" та "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів". Позивач [PERSON] є депутатом Чортківської міської ради і викладені у статті спірні відомості стосувалися саме його діяльності як депутата місцевої ради, як представника інтересів територіальної громади. А тому при вирішенні даного спору судом враховуються положення абз.6 п. З рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003 року № 8рп/2003, згідно з яким проблеми, пов'язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах "Нікула проти Фінляндії", "Яновський проти Польщі" та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. Крім зазначеного, судом встановлено, що у самій статті йде мова саме про оцінку діяльності міського депутата позивача, депутатом районної ради відповідачем в розумінні положень ст.ст.10,11 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" щодо обов'язків та прав депутата місцевої ради у виборчому окрузі, у тому числі: можливість викладати публічно і обстоювати свою позицію з питань державного і суспільного життя; брати участь в обговоренні та оприлюднювати і обґрунтовувати критичну оцінку дій і рішень органів влади, використовуючи для цього державні і недержавні засоби масової інформації в порядку, встановленому законом. Зазначене вказує на те, що спірна інформація є оцінкою дій, висловлювання у статті не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони не містять ствердження про порушення позивачем законодавства чи моральних принципів, а лише надають можливість читачам проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно власних суб'єктивних переконань. Крім того, відповідач посилається на відсутність його умислу в заподіянні шкоди позивачу. Аналіз змісту статті говорить про те, що вона направлені не на приниження честі, гідності чи ділової репутації позивача, а на доведення до широкого кола людей оцінки діяльності чергової сесії Чортківської міської ради відповідачем [PERSON] як депутатом Чортківсьої районної ради, що був присутній на сесії ради. Зазначені оціночні судження, думки та переконання не є предметом судового захисту, оскільки, були вираженням суб'єктивної думки й поглядів, оціночними судженнями відповідача, вираженням його особистої незгоди як депутата районної ради. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України витрати по справі понесені сторонами покласти на сторін в межах ними понесених.

Outcome: dismissed