Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

28 грудня 2019 року до Веселинівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс", треті особи: приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець Юхименко О.Л. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якій позивач, просить визнати виконавчий напис, вчинений 12.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за № 4155, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», заборгованості у розмірі 12 373, 49 гривень таким, що не підлягає виконанню, зобов`язати приватного виконавця м. Києва Юхименко О.Л. повернути позивачу 4000 грн. безпідставно знятих за незаконним виконавчим написом та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1152,60 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису № 4155 від 12.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60439900, яку ним отримано не було. Він дізнався про наявність виконавчого провадження тільки вже з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. у виконавчому провадженні № 60439900, та яка була направлена за місцем його роботи. Даний виконавчий напис вчинений всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат». В порушення п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від ТОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про порушення кредитних зобов`язань не отримував, чим відповідач позбавив його права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалу Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. Ухвалою суду від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судовий розгляд справи на 13.02.2020 року. Ухвалою судді від 20.01. 2020 року за заявою позивача зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 60439900, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису № 4155, виданого 12.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., згідно якого боржник [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , стягувач ТОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 39508708, адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в тому ж обсязі і з тих же підстав. Відповідач ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за відсутністю його представника до суду не надав, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надіслав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у 2013 році працюючи на посаді міліціонера в УМВС України в Миколаївській області, був повідомлений керівництвом підрозділу про перерахування грошового забезпечення на картковий рахунок АТ "БрокБізнесБанк", з яким було укладено договір, відкрито особистий рахунок та видано пластикову картку. Як додатковий бонус працівник банку погодив з позивачем [PERSON] відкриття кредитної лінії в межах щомісячно отримуваного посадового ліміту та був повідомлений, що гроші за кредитною лінією будуть зніматися з позивача в день зарахування заробітної плати або внесенням особистими грошовими коштами. На подальше укладення додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів було складено заяву про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки кредитної лінії у межах заробітної плати позивача та надано договір банку карткового кредитного рахунку строком на 2 роки . Постановою Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "БрокБізнесБАнк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 року було прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначкення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адімінстрацію в Публічне акціонерне товариство "БрокБізнесБанк". Позивачу, як боржнику банкрута, вимога уповноваженої особи правонаступника банку з реквізитами оплати, не надходила. 12.09.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. було вчинено виконавчий напис № 4155 про стягнення з позивача [PERSON] , як боржника, на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС`заборгованість в розмірі 10 884, 99 гривень. 22.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л., на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 60439900. Як вбачається із змісту позовної заяви, про наявність вказаного виконавчого напису позивачу стало відомо з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. та направлена по місцю роботи позивача. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерствіюстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядку вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню». В обґрунтування позову позивач послався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від ТОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не отримував від відповідача про порушення кредитних зобов`язань, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги в судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача, наведеними в позовній заяві про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», не є безспірною з вищенаведених підстав. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на який послався приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. у виконавчому написі від 12.09.2019 року. При цьому, не отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про що зазначила позивач в позовній заяві, не є підставою для визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, оскільки п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено направлення такої письмової вимоги іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, зареєстрований в реєстрі за № 4155 від 12.09.2019 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 10884,99 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що сума заборгованості, яка була запропонована до стягнення у виконавчому написі приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, зареєстрованого в реєстрі за № 6394 від 04.12.2019 року, становить 10 884,99 гривень, а не 12 373,49 гривень, як зазначив позивач у позовній заяві. В задовленні позовної вимоги щодо зобов`язання приватного виконавця м. Києва Юхименко О.Л. повернути 4000 грн. безпідставно знятих за спірним виконавчим написом відмовити. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 768,40 гривень (768,40 гривень/ 2 - за подання позовної заяви +384,20 гривень - за подання заяви про забезпечення позову) . На підставі викладеного,

Outcome: partial