Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач Публічне Акціонерне Товариство "Альфа Банк" звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що складається із трьох кімнат: 17,81 кв.м., 12,12 кв.м., 7,7 кв.м., коридору 4,72 кв.м., кладової 3,68 кв.м., кухні 5,8 кв.м., ванної 2,61 кв.м., загальною площею 54,44 кв.м. та жилою площею 37,63 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р №37396000000004), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 800003938 від 26.05.2008, яка станом на 26.10.2013 складає 3 173 648,62 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ "Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна. Виселити [PERSON] з квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3670 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.05.2008 року між банком та [PERSON] укладено договір №800003938, відповідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 48 000 тис. дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 26.05.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.05.2008 року між банком та [PERSON], [PERSON], укладено 26.05.2008 року іпотечний договір, за яким предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] Відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити відповідачів. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.03.2014 р. позовну заяву в частині позовних вимог про виселення [PERSON] залишено без розгляду. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про збільшення позовних вимог в частині виселення. Просить виселити [PERSON] з квартири, що складається із трьох кімнат: 17,81 кв.м., 12,12 кв.м., 7,7 кв.м., коридору 4,72 кв.м., кладової 3,68 кв.м., кухні 5,8 кв.м., ванної 2,61 кв.м., загальною площею 54,44 кв.м. та жилою площею 37,63 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 травня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Альфа Банк" до [PERSON], [PERSON], третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення - задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що складається із трьох кімнат: 17,81 кв.м., 12,12 кв.м., 7,7 кв.м., коридору 4,72 кв.м., кладової 3,68 кв.м., кухні 5,8 кв.м., ванної 2,61 кв.м., загальною площею 54,44 кв.м. та жилою площею 37,63 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р №3 7396000000004), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 800003938 від 26.05.2008 р., яка станом на 26.10.2013 складає 3 173 648,62 грн. шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна. Виселено [PERSON] ([INFO]) з квартири, що складається із трьох кімнат: 17,81 кв.м., 12,12 кв.м., 7,7 кв.м., коридору 4,72 кв.м., кладової 3,68 кв.м., кухні 5,8 кв.м., ванної 2,61 кв.м., загальною площею 54,44 кв.м. та жилою площею 37,63 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2014 року заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Альфа Банк" до [PERSON], [PERSON], третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення скасовано та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явились, повідомлялись судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не з»явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2008 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №800003938, відповідно до якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 48 000 дол. США на умовах, визначених кредитним договором. Кінцевий термін повернення основної заборгованості - 26.05.2023 р. 26.05.2008 р. в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком [PERSON] укладено іпотечний договір №800003938-И, що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 100 відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку кредитору нерухоме майно, а саме: квартиру, що складається із трьох кімнат: 17,81 кв.м., 12,12 кв.м., 7,7 кв.м., коридору 4,72 кв.м., кладової 3,68 кв.м., кухні 5,8 кв.м., ванної 2,61 кв.м., загальною площею 54,44 кв.м. та жилою площею 37,63 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Заставна вартість предмету іпотеки - 346 748,15 гривень. Відповідно до п. 3 договору [PERSON] зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. У порушення умов Договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 26.10.2013 має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом - 47 670,37 дол. США, що за курсом НБУ на 26.10.2013 року складає - 381 029,27 грн., за відсотками - 41 195,13 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає -329 272,67 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, [PERSON] зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку. Станом на 26.10.2013 розмір неустойки становить - пеня - 786 552,37 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 6 286 913,09 грн. Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, розмір неустойки становить: пеня - 308 188, 00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 2 463 346,68 грн. Для позасудового врегулювання відносин які склалися в зв'язку з невиконанням зобов'язань по кредитному договору [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень, але станом на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 3 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до п. 6.1. договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у випадку невиконання основного зобов'язання; у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов договору іпотеки; у інших випадках передбачених законодавством України. Відповідно до п. 6.2. звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя (позасудове врегулювання), яким вважатиметься застереження, що міститься у пункті 6.3. іпотечного договору. Відповідно до ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 109 Житлового Кодексу Української РСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. На виконання вимог закону позивач направив відповідачам вимогу про усунення порушень/добровільне виселення від 22.11.2013 року № 95491-34, проте мешканцями зазначеного житла дана вимога залишилась проігнорованою. Разом з тим, 07.06.2014 року набрав чинності Закон України від 03.06.2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до ст. 1 якого протягом його дії: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України від 2 жовтня 1992 року «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що в позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Пункт 4 названого вище закону визначає, що протягом дії цього Закону інші Закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Підстав, які б виключали можливість застосування норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачами, в судовому засіданні не встановлено. Зокрема, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України з наданням доказів у відповідності до ст.ст. 57-59 ЦПК України представником позивача не було представлено суду жодних доводів чи заперечень, які б виключали можливість застосування цього Закону до спірних правовідносин. Враховуючи вищевикладене, а також приписи ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для захисту прав позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів з квартири у зв'язку з введенням мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення споживчих кредитів в іноземній валюті, а тому на даний час ця обставина унеможливлює задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню та в ньому слід відмовити. Крім цього, на думку суду, позивач не позбавлений права при зміні обставин, а саме скасування мораторію, повторно звернутися до суду з аналогічним позовом. Також, згідно із ст. 88 ЦПК України позивачеві не підлягають до присудження понесені ним судові витрати при подачі позову до суду через відмову судом у задоволенні позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed