Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У грудні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі Банк) звернулось до суду з позовом до відповідачів, в якому просить звільнити з-під арештів, накладених Центральним ВДВС ММУю 07 серпня 2009 року та 09 червня 2010 року, квартиру загальною площею 54,70, житловою площею 30,70 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Як на правові підстави позову, позивач послався на ст. 54 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 14 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". В судове засідання сторони не з'явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач подав суду заяву про розгляд справ у відсутність свого представника. Відомостей про поважність причин неявки у судове засідання відповідачів (їх представників) матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 червня 2005 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є Банк, та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № NKН3GК04440040 від 24 травня 2005 року, укладений договір іпотеки № NKH3GK04440040, згідно умов якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 54,70, житловою площею 30,70 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ММНО [PERSON] від 24 травня 2005 року за № 2103, зареєстрованому в Державному реєстрі правочинів за № 613863 та зареєстрованим Миколаївським МБТІ 26 квітня 2005 року в ЕРПВНМ за № 1701070, номер запису 18750 в книзі 108. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2014 року звернуто в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № NKH3GK04440042, що був укладений 24 травня 2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], в розмірі 25 202,80 доларів США, що еквівалентно 268 913,88 грн., стягнення на квартиру [ADDRESS] шляхом її продажу Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Під час проведення виконавчих дій постановами Центрального ВДВС ММУЮ від 07 серпня 2009 року та від 09 червня 2010 року, накладені арешти на все нерухоме майно боржника, в тому числі: квартиру [ADDRESS]. Згідно ч. 5 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Статтею 54 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту в разі звернення стягнення на заставлене майно боржника, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно зі ст. 14 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. В силу ст. 16 ЗУ "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави. З матеріалів справи слідує, що право застави у Банку виникло 14 червня 2005 року. В той же час, постанови Центрального ВДВС ММУЮ про накладення арешту на майно боржника, в тому числі і на спірну квартиру, винесені протягом 2009, 2010 років. Таким чином, Банк має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі по 609 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved