Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] подав в Попільнянський районний суд Житомирської області позов до Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства, в якому зазначив, що 12.09.2017р. загальні збори Комбінату громадського харчування Попільнянського ССТ обрали його директором споживчого кооперативу, затвердили розмір заробітної плати в сумі 10тис.грн. та видали наказ про прийняття на роботу з 01.11.2017р., однак в.о.директора вказаного Комбінату не визнає його керівником підприємства і в зв'язку з цим не виплачує заробітну плату. В зв'язку з вказаним, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборговану заробітну плату в сумі 20 тис.грн.(а.с.1). Ухвалою судді Попільнського районного суду Житомирської області від 12.01.2018р. заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження(а.с.7). Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 22.02.2018р. до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено [PERSON] - секретаря загальних зборів кооперативу, з мотивуванням того, що рішення по справі може вплинути на права та обов'язки вищого органу управління кооперативу (а.с.34). В зв'язку з тим, що третя особа [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка працює секретарем судового засідання в Попільнянському районному суді, всі судді вказаного суду заявили собі самовідвід і відповідно до розпорядження голови вказаного суду від 13.03.2018р. справа надійшла на розгляд до Ружинського районного суду Житомирської області (а.с.66). 2 В послідуючому, позивач. усуваючи недоліки позовної заяви, подав до суду позовну заяву , в якій збільшив свої позовні вимоги: просив суд стягнути з відповідача на його користь заборговану заробітну плату у сумі 50 тис.грн. та судові витрати у сумі 1559 грн. (а.с.82-83). Відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що відповідно до ст.65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання його майна і участі в управлінні трудового колективу. Статтею 5 Закону Укравїни "Про споживчу кооперацію" передбачено, що основним документом, що регулює діяльність споживчого товариства, є статут. Відповідно до п.19, п.33а Статуту Комбінату громадського харчування Попільнянського райСТ директора комбінату призначає Правління Попільннського РайСТ. Оскільки позивача у встановленому Статутом порядку не було призначено директором Попільнянського РайСТ, відомості про нього, як директора вказаного Комбінату до Єдиного державного реєстру юридичних осіб не внесено, тому він не працював у вказаному комбінату на посаді директора і не має права на отримання заробітної плати (а.с.14-16). У відповіді на відзив позивач зазначив, що відносини між ним та відповідачем регулюються не нормами ГК України, Законом України "Про споживчу кооперацію" та Статутом відповідача, а Конституцією України та КЗпП України.. Вважає доказ , поданий відповідачем, а саме: Витяг є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань таким, що не спростовує доводів його позовної заяви та не підтверджує участь трудову участь директора відповідача, відомості про якого внесені до вказаного Реєстру. Зазначає, що підтвердженням прийняття його на роботу на посаду директора Комбінату громадського харчування Полпільнянського РайСТ є контракт, укладений між ним та загальними зборами Кооперативу в особі секретаря загальних зборів [PERSON] (а.с.18). Позивач також подав заяву "про фальшивість доказу", в якій просив суд визнати Відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про керівника (виконуючого обов'язки) Комбінату громадського харчування Попільнянського ССТ- фальшивими., посилаючись на відсутність у Єдиному державному реєстрі інформації, щодо переліку всіх учасників Комбінату громадського харчування, органу управління Юридичної особи, що суперечить вимогам ст.4 закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.22). Ухвалою суду від 24.04.2018р. у задоволенні заяви позивача про визнання вказаного доказу фальшивим відмовлено(а.с.124-125). В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.120-121). Представник відповідача в судовому засіданні відносно задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві відповідача на позов. Пояснила, що на даний час Комбінат громадського харчування Попільнянського ССТ не здійснює виробничу діяльність, працівників у вказаному підприємстві немає, вона виконує обов'язки керівника на громадських засадах, а тому будь-кому заробітна плата Комбінатом громадського харчування Попільнянського ССТ не нараховувалась і заборгованості по її виплаті немає. Особи, які проводили збори, не є членами Комбінату громадського харчування Попільнянського ССТ, оскільки таких членів взагалі немає. І тому, відповідно, вони не правомочні були вирішувати питання щодо діяльності вказаного підприємства. Комбінат громадського харчування Попільнянського ССТ ніколи не був і не є кооперативом, він є підприємством, яке створено його засновником - Попільнянським ССТ. Третя особа в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмові пояснення, в яких просила справу слухати у її відсутність, вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими (а.с.48). 3 Суд, вислухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступне. Статтею 94 КЗпП України, ст.1 Закону України "Про оплату праці" передбачають, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за трудовим договором за виконану ним роботу. Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору(ст.21 вказаного Закону). Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України "Про оплату праці"). Стаття 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим, зокрема, при укладенні контракту та при укладенні трудового договору з фізичною особою. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст.24 КЗпП України). Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Кожна сторона по справі повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, ерім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.12 ЦПК України). Таким чином, пред'являючи зазначений позов та подаючи суду докази на його підтвердження, позивач повинен був довести , що між ним та відповідачем укладено трудовий договір, відповідно до якого відповідач зобов'язувався виплачувати йому заробітну плату у встановленому розмірі (10 тис.грн. щомісячно), що позивач був допущений до роботи та виконував свої посадові обов'язки, починаючи з 01.11.2017р., а відповідач нарахував за вказаний період йому заробітну плату та своєчасно не виплатив її, допустивши заборгованість. 4 На підтвердження своїх позовних вимог позивачем суду надано: -копію протоколу загальних зборів Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства від 12.09.2017р., з якого вбачається, що вказані збори ухвалили висловити недовіру керівнику Комбінату громадського харчування Попільнянського ССТ [PERSON] та позбавити її повноважень, а також обрати директором комбінату [PERSON] - позивача по справі (а.с.2-4, 84-85 ) -копію наказу № 1 від 31.10.2017р. підписаного [PERSON], як керівником підприємства, відповідно до якого останнього, тобто [PERSON] прийнято на роботу з 01.11.2017р. на посаду директора Комбінату громадського харчування Попільнянського ССТ за умовами контракту(а.с.5, 87); -копію контракту від 31.10.2017р., укладеного між "Вищим органом управління Кооперативу, Загальні збори (надалі-Роботодавець), в особі секретаря загальних зборів [PERSON], яка діє відповідно до рішення загальних зборів від 12.09.2017р." та [PERSON] , як директором , про доручення останньому здійснювати загальне керівництво Кооперативом з дотриманням умов, передбачених цим контрактом(а.с.19-21, 99-90); -копію ухвали слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 10.11.2017р. про задоволення скарги [PERSON] та зобов'язання СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.206-2, ч.2 ст.364, ч.2 ст.364-1 КК України. Заперечуючи відносно задоволення позовних вимог відповідач надав наступні докази : -Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що керівником ( виконуючою обов'язки керівника) Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства (код 01749088) є [PERSON], а організаційно-правова форма вказаного підприємства - підприємство споживчої кооперації (а.с.23-28). -копію витягу з Статуту Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства, затвердженого Правлінням Попільнянського райСТ та зареєстрованого в Попілянській районній державній адміністрації Житомирської області 17.08.2001 р., в розділі ІІ якого передбачено положення щодо членства , прав та обов'язків членів комбінату громадського харчування, а в п.33 вказано, що директора Комбінату призначає та звільняє Правління Попільнянського районного споживчого товариства (а.с.31-33, 101-102). Суд, дослідивши вказані докази вважає, що позивачем не доведено факту укладення трудового договору між ним та відповідачем, фактичної роботи позивача на посаді директора Комбінату громадського харчування Попільнянського райСТ з 01.11.2017р. та, відповідно, факту нарахування і невиплати йому заробітної плати за виконання даної роботи. До такого висновку суд приходить враховуючи те, що ст. 80 ЦК України передбачено, що юридичною особою є організація , створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною право здатністю і дієздатністю, може бути позивачем і відповідачем в суді. Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом (ст.92 ЦК України). Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (ст.89 ЦК України). Статтею 5 Закону України "Про споживчу кооперацію" , який визначає правові, економічні та соціальні основи діяльності споживчої кооперації в Україні, передбачено також , що споживче товариство вважається створеним, визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації. 5 Споживчі товариства та їх спілки виходячи з статутних вимог мають право, зокрема, створювати (реорганізовувати, ліквідовувати) для здійснення своїх статутних завдань будь-які підприємства, установи, організації, біржі, комерційні банки, фінансово-розрахункові центри, страхові товариства та інші об'єкти, діяльність яких не суперечить законам України (ст. 11 вказаного Закону). Відповідно до ст.ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Як вбачається з даних відкритого доступу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ( виконуючою обов'язки керівника) Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства (код 01749088) на час закінчення підготовчого підготовчого провадження по даній справі - є [PERSON], а організаційно-правова форма вказаного підприємства - підприємство споживчої кооперації (а.с.103-107). Будь-які відомості про [PERSON], як керівника вказаного підприємства, у Реєстрі відсутні. Крім того, ст.5 Закон України "Про споживчі товариства" передбачено, що основним документом, що регулює діяльність споживчого товариства, є статут. У ньому визначаються порядок вступу до товариства і виходу з нього, права та обов'язки членів товариства, його органи управління, контролю та їх компетенція, порядок утворення майна товариства і розподілу прибутку, умови реорганізації і ліквідації товариства та інші положення, що не суперечать законодавчим актам України. Стаття 65 ГК України, на яку , як на підставу укладення вищевказаного контракту послались його сторони, також передбачено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. З наданого відповідачем витягу зі Статуту Комбінату громадського харчування Попільнянського райСТ вбачається, що директор вказаного комбінату призначається Правлінням Попільнянського ССТ. Проте суду не надано доказів того, що Правління Попільнянського ССТ призначило позивача [PERSON] директором Комбінату громадського харчування Попільнянського ССТ чи надало повноваження щодо вказаного призначення іншій особі. З врахуванням вказаного, контракт укладений секретарем загальних зборів комбінату [PERSON] з позивачем, та наказ, підписаний самим позивачем, про прийняття його на роботу директором Комбінату громадського харчування Попільнянського ССТ , не породжують правових наслідків . Також суду не надано жодних доказів нарахування відповідачем позивачу заробітної плати в період з 01.11.2017р. та, відповідно, її невиплати. Доказом прийняття на роботу позивача до Комбінату громадського харчування Попільнянського ССТ не може слугувати протокол зборів громадян від 12.09.2017р., який озаглавлено як "Протокол загальних зборів Комбінату громадського харчування Попільнянського споживчого товариства", оскільки суду не надано доказів повноважень осіб, які приймали участь у вказаних зборах, а також повноважень зазначених зборів, які повинні бути оговорені в установчих документах підприємства. 6 Посилання позивача на те, що ухвала слідчого судді Попільнянського районного суду від 10.11.2017р. про внесення відомостей до ЄРДР є доказом того, що [PERSON] протиправно заволоділа майном , установчими документами, печаткою та штампами відповідача, є необгрунтованими, оскільки доказом вказаних протиправних дій може бути лише вирок суду, винесений на підставі розгляду даного кримінального правадження. З врахуванням вказаного, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed