Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ФідоБанк» (надалі - Позивач) звернулось до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 72 317,34грн. та судові витрати по справі. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю не виконаних відповідачем зобов'язань за договором поруки по кредитному договору, відповідно до якого, відповідач, як поручитель поручився перед Позивачем за виконання ТОВ "Веста-2007" зобов'язань по сплаті кредитних коштів, а відтак, має нести перед Позивачем солідарну відповідальність за порушення умов цього кредитного договору. Представник Позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав у повному обсязі. Пояснив, що Відповідач безпідставно ухиляється від виконання умов договору поруки по договору про надання кредиту. Оскільки третя особа ТОВ "Веста-2007", як позичальник, не виконала взятих на себе зобов'язань по сплаті кредитних коштів, то позивач змушений звернутись до суду з позовними вимогами до поручителя, про стягнення коштів в примусовому порядку. Представник відповідача позовну заяву не визнав. Подав зустрічну позовну заяву про припинення договору поруки, оскільки позивачем був пропущений шестимісячний строк для пред'явлення вимоги поручителю за кредитним договором. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про судове засідання повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали судової справи, заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача, суд вважає первісний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні обставини справи. Між Публічним акціонерним товариством «Ерсте банк», правонаступником якого внаслідок зміни найменування на цей час є ПАТ "Фідобанк" (далі за текстом позивач, «Банк» або «Кредитор»), та ТОВ "Веста-2007" («Позичальник») був укладений Договір овердрафту № 015/6.2.1.4.0/11399 від 13.09.2011 р. (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов вказаного Кредитного договору позивачем був встановлений ліміт овердрафту в розмірі 61000,00 грн. на строк користування до 12.09.2012 р. , зі сплатою 18% річних за користування кредитними коштами. Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором у повному обсязі. На час розгляду справи ТОВ "Веста -2007" не виконало умови кредитного договору та взяті на себе зобов'язання Позичальника стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені Кредитним договором терміни. В забезпечення виконання Позичальником взятих на себе кредитних зобов'язань 13.09.2011 року був укладений договір поруки: № 015/6.2.1.4.0/11399 між позивачем та [PERSON] (надалі - «Поручитель»). Відповідно до умов вказаних договорів поруки Поручитель зобов'язався перед Позивачем, як Кредитором, відповідати за виконання боржником усіх його зобов'язань перед Кредитором, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому в солідарному порядку. 14.09.2012 р. у зв'язку з порушенням виконання зобов'язань по сплаті кредитних коштів з боку ТОВ "Веста-2007", банк звернувся до поручителя з вимогою дострокового виконання порушеного кредитного договору. Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником; порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі; поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що ї боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. На час розгляду цієї справи доказів погашення наданого Позивачем кредиту Відповідачем, як поручителем, суду також не надано, тобто поручитель не виконав взяті на себе обов'язки поручителя по кредитному договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, а одностороння відмова від зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з порушенням зобов'язань по сплаті кредитних коштів, станом на 13.05.2013 року, за розрахунком Позивача, заборгованість складає суму 72 317,34 грн., в тому числі по тілу кредиту - 62699,39 грн., по відсотках 9617,39 грн. Щодо зустрічних позовних вимог Відповідача-1 до Позивача про визнання недійсним вказаного кредитного договору, та договору поруки, то у їх задоволенні слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання основного зобов'язання не встановлений, або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до умов договору овердрафту № 015/6.2.1.4.0/11399 від 13.09.2011 р., встановлено, що строк виконання основного зобов'язання позичальником - 12.09.2012 р. Крім того, п. 6.1 вказаного договору передбачено, що він діє до часу повного погашення заборгованості по договору. Вказаний строк виконання зобов'язання вказаний в п. 2.1 Договору поруки № 015/6.2.1.4.0/11399 від 13.09.2011 р. Крім того, відповідно до п. 7.2 спірного договору поруки, договір діє до настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. - виконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання; 7.2.2. - погашення поручителем у повному обсязі заборгованості позичальника в порядку і строки, встановлені договором; 7.2.3. - порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Позовна заява про стягнення грошових коштів з поручителя була подана банком до суду 26.06.13 року. Доводи представника [PERSON], про те, що банк, надіславши вимогу про дострокове повернення кредиту, змінив в односторонньому порядку умови договору про строк виконання зобов'язання, суд до уваги не приймає, оскільки між сторонами не було укладено додаткової угоди про зміну умов договору. Відповідно до вимог ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна договору вчиняється в тій самій формі, що й договір, що змінюється. Таким чином, зустрічні позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність - банк - це юридична особа, яка має виключне право і на підставі ліцензії НБУ здійснювати у сукупності, зокрема, такі операції: залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення цих коштів(незалежно від валюти, яка використовується) від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банківський кредит - це зобов'язання банку надати певну суму грошей, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. В силу приписів ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений договором або законом спосіб, зокрема шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. На підставі викладеного позовні вимоги Позивача за первісним позовом до Відповідача про примусове стягнення з нього солідарно грошових коштів у сумі 72317,34 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором - є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі, а зустрічний позов задоволенню не підлягає. Судові витрати у справі покладаються на відповідача, згідно ст. ст. 79, 81, 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved