Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

03 червня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання факту реєстрації на законних підставах за місцем проживання у гуртожитку та фактичного проживання у ньому, мотивуючи його тим, що з липня 1998 року по березень 2000 року, вона працювала секретарем-референтом Управління капітального будівництва Полтавської обласної державної адміністрації. 03.11.1999 року їй було надано для проживання кімнату [ADDRESS] в м.Полтаві. Підставою для вселення в кімнату № [NUMBER] за вищевказаною адресою та постійного користування нею став спеціальний ордер № 410 від 10.01.2000 року. 04.02.2000 року відділом ГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області [PERSON] була зареєстрована в даній кімнаті гуртожитку, в якій постійно проживає з січня 2000 року та добросовісно сплачує за користування кімнатою. [INFO] року у [PERSON] народилася донька [PERSON], яка постійно проживає з нею в кімнаті [ADDRESS] в м.Полтаві. 05.05.2011 року рішенням Київського районного суду м.Полтави встановлено право [PERSON] та її малолітньої доньки на користування житловою кімнатою [ADDRESS] в м.Полтаві. Для надання їй права на приватизацію житлових приміщень в гуртожитку необхідне підтвердження тривалості, більше п"яти років проживання у ньому. Просила суд визнати факт реєстрації на законних підставах за місцем проживання у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та фактичного проживання у ньому [PERSON], [INFO] з 04 лютого 2000 року та малолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 24.11.2009 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її адвокат [PERSON] позов підтримали. Просили суд задовольнити позов в повному обсязі. УДМС України в Полтавській області свого представника в судове засідання не направило, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, попередньо надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.61). Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради та Територіальна громада в особі виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання своїх представників не направили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, заслухавши позивача [PERSON], адвоката [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що гуртожиток по [ADDRESS] в м.Полтава належав ВАТ «Полтавахіммаш». За клопотанням адміністрації Управління капітального будівництва Полтавської ОДА на імя президента ВАТ "Полтавахіммаш" № 1/05-1/698 від 03.11.1999 року [PERSON] було надано для проживання кімнату [ADDRESS] Підставою для вселення в кімнату [ADDRESS] став спеціальний ордер №410 від 10.01.2000 року виданий на імя [PERSON] (а.с.13). З 04.02.2000 року відділом ГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою, але без зазначення кімнати, про що в матеріалах справи мається паспорт позивача серії [NUMBER] виданий 08.12.1999 року з відміткою про реєстрацію (а.с.8-9). З січня 2000 року [PERSON] проживачає в кімнаті [ADDRESS] та добросовісно сплачує за користування саме цією кімнатою, про що в матеріалах справи маються квитанції про квартплату за кімнату [NUMBER] (а.с.20-31). [INFO] року в позивачки народилася донька [PERSON], яка постійно проживає з нею за вищевказаною адресою. Рішенням Полтавської міської ради від 28.09.2010 року "Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку по [ADDRESS] від ВАТ "Полтавахіммаш" даний гуртожиток був прийнятий до комунальної власності територтіальної громади м.Полтави (а.с.43). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05.05.2011 року, за [PERSON] та її малолітньою донькою [PERSON] [INFO], визнано право користування жилим приміщенням в кімнаті [NUMBER] по [ADDRESS] в м.Полтаві (а.с.17-18). На підставі даного рішення сектором ГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області 10.06.2011 року було проведено перереєстрацію постійного місця проживання [PERSON] із вказівкою, що позивач проживала в гуртожитку з 2000 року та із зазначенням в спеціальній відмітці про реєстрацію за місцем проживання номеру кімнати [NUMBER]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №22096254 від 24.05.2014 року, Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно №22096339 від 24.05.2014 року, Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 22096936 від 24.05.2014 року та Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно №22097018 від 24.05.2014 року наданих Реєстраційною службою Полтавського МУЮ, [PERSON], [INFO] та її донька [PERSON], [INFO] ніякого іншого житла на праві власності не мають (а.с.38-44). Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання. Частиною 1 статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасова. Частиною 1 статті 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Враховуючи вищевикладене, встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved