Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина в тому числі на майно у вигляді будинковолодіння, яке розташоване по [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) на дві земельні ділянки, розміром 2,98 га, кожна. Позивач після смерті свого батька виявив намір належним чином оформити свої спадкові права на вказане майно, однак постановою приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Кравченка С.В. позивачу було відмовлено у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину на вказане майно у зв'язку із відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на вказане майно. За таких обставин позивач був змушений звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. У судове засідання [PERSON] не з'явився, однак надав до суду заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача Бубнівсько-Слобідської сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] від 23.09.2016 року) [PERSON] помер [INFO], про що виконано відповідний актовий запис №20. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач по справі є сином померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], копія якого додана до матеріалів справи. Згідно загальних норм, закріплених в ст., ст. 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Так згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Бубнівсько-Слобідської сільської ради за вих. № 347 від 22.09.2017 року, згідно із записом у погосподарській книзі №5, особовий рахунок [NUMBER], будинок, який розташований у [ADDRESS] , належав [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2017 року приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Кравченко С.В. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та на земельні ділянки, площею 2.98 га та площею 2.98 га, що знаходяться на території Бубнівсько-Слобідської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно. Суд бере до уваги, що "Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР", затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Так із матеріалів справи судом встановлено, що вказаний будинок був побудований в 1960 році, а із вказаної вище довідки виданої виконкомом Бубнівсько-Слобідської сільської ради вбачається, що за даними погосподарської книги вказаний вище будинок зареєстрований за [PERSON], а тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що [PERSON] за життя належав на праві власності будинок за адресою: [ADDRESS], хоча за життя він і не отримав відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок. При вирішенні вказаної справи суд також враховує, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.05.2016 року, яке вступило в законну силу, за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) у КСП "Воля" в розмірі 2,98 га та зобов'язано Бубнівсько-Слобідську сільську раду Золотоніського району Черкаської області виділити йому земельну частку (пай), розміром 2,98 га, за рахунок земель запасу Бубнісько-Слобідської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області. Також визнано за [PERSON], в порядку спадкування за законом після померлої дружини [PERSON], що померла [INFO], право на земельну частку (пай) у КСП "Воля" в розмірі 2,98 га та зобов'язано Бубнівсько-Слобідську сільську раду Золотоніського району Черкаської області виділити йому земельну частку (пай), розміром 2,98 га, за рахунок земель запасу Бубнісько-Слобідської сільської Ради Золотоніського району Черкаської області. Таким чином право власності на вказані земельні ділянки за [PERSON] встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п. 66 правил встановлених Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб'єкта права власності - спадкодавця з обов'язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. Отже, якщо до складу спадщини входить нерухоме майно, право власності на яке спадкодавцем набуто за життя, але не було зареєстроване належним чином, нотаріус перед видачею свідоцтва про право на спадщину вносить відомості про право власності спадкодавця на таке майно у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно шляхом проведення відповідної державної реєстрації права власності за заявою спадкоємця. Однак позивач, при зверненні до нотаріуса, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документа. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Кравченка С.В., №382/01-16 від 23.10.2017 року, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №11/2017 на підставі заяви поданої спадкоємцем [PERSON] Прийняття спадщини позивачем по справі стверджується також Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №46771323. Із копії спадкової справи вбачається, що позивач спадщину належним чином прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. на земельну ділянку, площею 3,0236 га, що розташована на території Коврайської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії спадкової справи судом також вбачається, що інші спадкоємці за законом, до яких відноситься ще один син померлого [PERSON], від спадщини, у порядку визначеному ст. 1273 ЦК України, відмовився. Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті [PERSON], а оскільки оригінали правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов підлягає до повного задоволення На підставі зазначеного та

Outcome: approved