Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

19.04.2016 року позивач звернувся в суд з позовними вимогами, які уточнені під час судового розгляду, а саме : - до [PERSON] сільської ради і [PERSON] про скасування рішення № 33 від 11.12.2014 р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою [PERSON] про надання земельної ділянки в ур. «Біля дороги» в с. Пилипець для індивідуального садівництва « і до відділу Держгеокадастру в Міжгірському районі і [PERSON] про скасування кадастрового номеру земельної ділянки № 122485200:01011:0072 за проектом землеустрою земельної ділянки [PERSON], до відділу Держгеокадастру в Міжгірському районі і [PERSON] сільської ради про визнання неправомірною відмову погодити проект землеустрою земельної ділянки в ур. «Луги» в с. Пилипець площею , 0,0707 га виготовлений на замовлення [PERSON] і зобовязання погодити цей проект землеустрою. Представники позивача ці вимоги обґрунтували таким. [PERSON] сільська рада за заявами позивача винесла рішення : - № 24, № 85 від 12.10.2014 р,, яким надала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в ур. «Під ярками» пл. 0,15 га та в ур. «Луги» пл.. 0,01 га у межах населеного пункту с. Пилипець для ведення особистого селянського господарства. За цим рішення позивач приватизував земельну ділянку пл.. 0, 10 га в ур. «Під ярками» за вказаним цільовим призначенням і виготовленим та затвердженим проектом землеустрою; - № 69 від 13.09.2015 р. , яким унесла зміни в рішення № 85 від 12.10.2014 р. , і надала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в ур. «Луги» орієнтовною площею 0,07 га у межах населеного пункту с. Пилипець для ведення особистого селянського господарства. За цим рішення позивач замовив виготовлення проекту землеустрою в ТзОВ «Землемір» , однак відповідачі відділ Держгеокадастру в Міжгірському районі і [PERSON] сільська рада не погодила цей проект землеустрою з мотивів використання позивачем права на одержання у власність безоплатно земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у межах норм, визначених ЗК України, в звязку з безоплатною приватизацією позивачем земельної ділянки такого ж виду використання в ур. «Під ярками» в с. Пилипець площею 0,10 га ( зазначено вище). Позивач вважає, що співвідповідачі і зігнорували положення ст. 121 ч. 1 п. «б» ЗК України, за якими гр.. України має право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі 2,0 га. Окрім цього, відповідачі погодили проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,05 га гр.. [PERSON], який не є мешканцем с. Пилипець, проживає в [INFO], саме в місці, де надано земельну ділянку позивачу. За проектом землеустрою гр.. [PERSON] присвоєно цій земельній ділянці кадастровий номер 2122485200:09:011:0072. Позивач вважає, що відповідачі земельну ділянку, на яку він претендує і одержав рішення сільської ради, по суті, надали іншій особі [PERSON] з порушенням вимог ст. ст. 155 ч.1, 118, 121 ЗК України, що породило спір, який слід вирішити судами згідно з ст. 158 ч. 2 ЗК України. Представники позивача зазначені вимоги та обґрунтування підтримали. Співвідповідачі позов заперечили повністю, а позицію обґрунтували таким. Позивач одержав у власність безоплатно на підставі рішення [PERSON] сільської ради № 24 від 12.10.2014 року, виготовленого ним і погодженого співвідповідачами проекту землеустрою земельну ділянку площею 0,10 га в ур. «Під ярками» в межах населеного пункту с. Пилипець для ведення особистого селянського господарства. На думку співвідповідачів позивач використав своє право на одержання земельної ділянки безоплатно у власність зазначеного виду землекористування із земель комунальної власності, а тому не має права на повторне одержання земельної ділянки такого ж виду землекористування згідно з ст. 121 ч. 1 п. «г» ЗК України. Представники співвідповідачів вважають, що земельна ділянка, надана [PERSON] в урочищі з іншим найменуванням «Біля дороги» і знаходиться поряд біля земельної ділянки, на яку претендує позивач в ур. «Луги», оскільки облік урочищ не ведеться, а їх найменування є умовним, а точне місце знаходження земельної ділянки визначається зйомкою, актами відведення і меж в натурі, встановлення межових знаків, що зазначаються в проекті землеустрою. Представник співвідповідача [PERSON] позов також заперечує з мотивів надання [PERSON] земельної ділянки на підставі оскаржуваного позивачем рішення № 33 від 14.12.2014 року, за яким виготовлено і погоджено проект землеустрою, присвоєно земельній ділянці в ур. «Біля дороги» в с. Пилипець для індивідуального садівництва оскаржуваний позивачем кадастровий номер земельної ділянки, а також з мотивів невідповідності змісту рішень [PERSON] сільської ради, на які зіслався позивач у своїх обґрунтуваннях. Окрім цього, представник [PERSON] вважає, що справа підлягає закриттю, оскільки вимоги позивача мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства, бо відповідач [PERSON] сільська рада виступає як субєкт владних повноважень. Суд установив такі обставини. Згідно затвердженого проекту землеустрою [PERSON] о.Ф. передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га в ур « Під Ярками» у межах населеного пункту с. Пилипець для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення [PERSON] сільської ради №24 від 12 жовтня 2014 року. Згідно затвердженого проекту землеустрою [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,05 га в ур. «Біля дороги» у межах населеного пункту с. Пилипець для ведення індивідуального садівництва на підставі рішення [PERSON] сільської ради № 33 від 14 грудня 2014 року. На підставі рішень [PERSON] сільської ради № 85 від 12.10.2014 року і № 69 від 13.09.2015 року [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в ур. «Луги» орієнтовною площею 0,07 га у межах населеного пункту с. Пилипець для ведення особистого селянського господарства. Виготовлений проект землеустрою на замовлення [PERSON] не погоджений відділом Держгеокадастру в Міжгірському районі і [PERSON] сільською радою з мотивів використання [PERSON] норм безоплатної передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, а саме одержання земельної ділянки такого ж виду використання в ур. «Під ярками». За погодженим проектом землеустрою, виготовленим на замовлення [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради № 33 від 14.12.2014 р. наданий йому у власність земельній ділянці в ур. «Біля дороги» в с. Пилипець присвоєно кадастровий номер 2122485200:09:011:0072. Реєстрацію права власності цієї земельної ділянки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не здійснено. Облік урочищ, земельних ділянок, їх найменувань у [PERSON] сільській раді не ведеться. Найменування урочища місце знаходження земельної ділянки визначаються сільською радою при прийнятті рішення про надання дозволу на передачу земельної ділянки у власність за заявами громадян. За змістом схем-контурів, схем геодезичних зйомок земельних ділянок за документами проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] в ур. «Луги» і [PERSON] в ур. «Біля дороги» в с. Пилипець та розяснень спеціалістів з питань землевпорядкування (землевпорядника [PERSON] сільської ради - [PERSON], з ТзОВ «Землемір» - Гонець Є), які виготовляли документи для зазначених проектів землеустрою, вбачається , що земельна ділянка надана за проектом землеустрою [PERSON] і зазначена в непогодженому проекті землеустрою [PERSON] знаходиться в одному і тому ж місці, має одні і ті ж контури і частково накладається площею і межами. Встановлені обставини підтверджені змістом указаних рішень [PERSON] сільської ради, зазначеними проектами землеустрою, поясненнями представників сторін, поясненнями спеціалістів з питань землевпорядкування, довідками. Згідно з ст. 12 ЗК України до повноважень сільської ради у галузі земельних відносин на території села належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, організація землеустрою. Згідно з наказом Міжрегіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України № 14 від 03.02.2015 року, за реєстр. В МЮ 18.02.2015 року за № 179/2624, ЗК України, до повноважень відділу Держгеокадастру у районі належить, зокрема : державна реєстрація земельних ділянок, здійсненні землеустрою, погодження в межах повноважень, передбачених законом документації із землеустрою. Набуття права на землю громадянами передбачено ст. 116 ЗК України, зокрема: - громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органу місцевого самоврядування у межах його повноважень, визначених ЗК України (ст.116 ч.1); - набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельної ділянки (земельних ділянок) у власність (ст.116 ч.2 ); - безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України (ст.116 ч.3 п."в"); - передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у межах норм, визначених ЗК України, проводиться один раз по кожному виду використання (ст.116 ч.4). Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений ст. 118 ЗК України. Ст.121 ч.1 п."б" ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га (норма безоплатної передачі земельної ділянки громадянину зазначеного виду цільового використання). З обставин справи видно, що відповідачі відділ Держгеокадастру в Міжгірському районі і [PERSON] сільська рада відмовили [PERSON] погодити проект землеустрою, що виготовлений на підставі рішення [PERSON] сільської ради, які не скасовані і не оспорюються, щодо відведення земельної ділянки у власність безоплатно із комунальних земель [PERSON] сільської ради у межах території населеного пункту [PERSON] площею 0,0707 га для ведення особистого селянського господарства з підстав використання [PERSON] права на безоплатну передачу земельної ділянки такого виду, а саме одержання ним раніше земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га в ур."Під ярками" в с.Пилипець. Отже, орган місцевого самоврядування і орган Держгеокадастру , по суті, оспорюють цивільне право позивача одержати у власність землю на підставі безоплатної передачі із земель комунальної власності (ст.78 ч.2, ст.ст. 79, 79-1, 81 ч.1 п. "б" ЗК України). Суд, вважає, що зазначені співвідповідачі безпідставно відмовляють позивачу в набутті цивільного права на землю. Системний аналіз положень ст. 121 і ст.116 ч.4 ЗК України слід тлумачити так, що громадянин має право отримати безоплатно у власність земельні ділянки один і більше разів, проте в межах розмірів, передбачених ст.121 ЗК України. Така правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи № 6-228цс14 в постанові від 24.06.2015 року. Цей висновок ВСУ підлягає обов'язковому врахуванню згідно з вимогами ст. 360-7 ЦПК України. Отже, позивач [PERSON] має право на одержання безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 13.09.2015 року.Це право позивача підлягає захисту згідно з положенням ст.16 ЦК України, ст. 152 ЗК України. Обираючи спосіб захисту зазначеного права позивача, суд зважає на таке. У справу не подано жодного доказу про незаконність та безпідставність прийнятого [PERSON] сільською радою рішення № 33 від 11.12.2014 р., за яким виготовлено та погоджено проект землеустрою гр.[PERSON] на земельну ділянку площею 0,05 га в ур."Біля дороги" в с.Пилипець для ведення індивідуального садівництва, тому підстав для скасування цього рішення не має. Натомість у справі встановлено, що ця земельна ділянка знаходиться в тому ж місці (частково накладається) на земельну ділянку, на яку претендує позивач [PERSON]. Відділ Держгеокадастру в Міжгірському районі, розглянувши подані проекти землеустрою цих земельних ділянок, які виготовлено одним і тим же підприємством (спеціалістом) на це уваги не звернув. Отже, присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці за проектом землеустрою, виготовленим [PERSON], є передчасним, а тому вимоги позивача до [PERSON] і відділу Держгеокадастру в Міжгірському районі про скасування такого номеру суд визнає обгрунтованими, бо обидвоє громадяни ([PERSON] і [PERSON]Ф.) мають право на формування земельної ділянки як об'єкт цивільних прав в порядку відведення цих земельних ділянок із земель комунальної власності за проектами землеустрою згідно з вимогами ст. 79-1 ЗК України . У зв'язку з вищевикладеним вимоги позивача до відділу Держгеокадастру в Міжгірському районі і до [PERSON] сільської ради про зобов'язання погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в ур."Луги" в розмірі 0,0707 га слід задовольнити частково, тобто без зазначення розміру площі і найменування урочища з огляду на встановлення місця знаходження спірних земельних ділянок (їх накладок за проектами землеустрою) та найменування різними урочищами. Визначення розміру площі земельних ділянок, їх меж і найменування урочищ є виключно компетенцією сільської ради. Суд відхиляє позицію відповідача [PERSON] в особі уповноваженого представника , за якою справа підлягає закриттю, бо має розглядатись у порядку адміністративного судочинства за таких мотивів. Суд установив, що суб'єкти владних повноважень ([PERSON] сільська рада як розпорядник землі і відділ Держгеокадастру в Міжгірському районі), по суті, оскаржують цивільне земельне право позивача на безоплатне одержання земельної ділянки у власність у межах норм, установлених законом. Таке право підлягає захисту в цивільному судочинстві. Окрім цього, в справі таке ж право захищає гр.[PERSON], стосовно якого відділом Держгеокадастру в Міжгірському районі вже сформовано земельну ділянку як об'єкт цивільного права, що визнано судом передчасним. З цих же обгрунтувань суд відхиляє покликання представника відповідача [PERSON] на постанову ВСУ від 07.06.2016 р., бо ця постанова стосується інших позовних вимог та обставин, а саме оскарження рішення органу місцевої державної адміністрації про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для фермерського господарства. В розглядуваній справі сторони не оспорюють рішення органу місцевого самоврядування. Натомість сторони оспорюють право на одержання земельної ділянки у власність відповідного цільового використання в межах норм безоплатної передачі та право сформувати земельну ділянку за проектами землеустрою як об'єкт цивільних прав. Судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають частковому поверненню позивачу за рахунок відповідачів [PERSON] сільської ради і відділу Держгеокадастру в Міжгірському районі пропорційно задоволеним вимогам, тобто в сумах по 551 грн. 20 коп. з кожного відповідача. Згідно з вимогами ст.88 ч.1 ЦПК України решта сплачених позивачем судових витрат не підлягає присудженню позивачеві.

Outcome: partial