Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Міського комунального підприємства „Основаніє" (далі - МКП „Основаніє"), третя особа Запорізька міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В позовній заяві вказала, що 23 квітня 2014 року була затоплена двокімнатна квартира [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної спільної часткової власності. Згідно актів обстеження технічного стану квартири від 25 квітня 2014 року та 05 травня 2014 року затоплення було спричинено в результаті течії на стояку гарячої води в ванній кімнаті квартири № 76. Комісією було виявлено численні пошкодження стін, стелі, підлоги, меблів та дверей в коридорі, ванній кімнаті та залі. За висновком спеціаліста загальна вартість матеріальної шкоди, завданої залиттям її квартири становить 22 109 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрачені нею кошти в розмірі 800 гривень, сплачені за надання висновку спеціаліста. Також діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що при виявленні залиття вона втратила спокій і надію на відновлення попереднього стану квартири, її фізичні та моральні страждання посилилися при відмові відповідача сплатити відповідну суму для проведення відновлювальних робіт та придбання необхідних матеріалів. Посилаючись на ст.ст. 23, 1167, 1192 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 22 909 гривень та моральну шкоду в сумі 5 000 грн., а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Представник МКП „Основаніє" в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що позивачем не доведено, що спричинення збитків сталося з вини відповідача, а також документально підтверджений розмір спричинених збитків. Також вважає, що позивачем не підтверджено належними доказами вимоги про стягнення моральної шкоди. Вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Статтею 24 ЖК України передбачено, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють утримання жилого будинку та прибудинкової території. За правилами ч. 1 ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Статтею 21 цього Закону передбачені зобов'язання виконавця, а саме: утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної спільної часткової власності, про що надано копія договору купівлі-продажу та технічний паспорт (а.с. 6-11). Згідно з актом від 25.04.2014 року, складеного комісією майстрів МКП „Основаніє" встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] сталося внаслідок утворення течії на стояку гарячої води в ванній кімнаті квартири № 76. На момент огляду квартири виявлено: в коридорі мокрі сліди залиття площею 1,1 кв.м., по штукатурному шару спостерігаються волосяні тріщини у кількості 3 штук, стіни обклеєні шпалерами - спостерігаються мокрі сліди залиття площею 1,3 кв.м., у ванній кімнаті стеля пофарбована водоемульсійним складом - спостерігаються мокрі сліди залиття площею 1,4 кв.м., по штукатурному шару спостерігаються волосяні тріщини в кількості 2 штук, в залі стеля пофарбована водоемульсійним складом - спостерігаються мокрі сліди залиття площею 2,1 кв.м., стіни обклеєні шпалерами - з лівого боку від віконного отвору спостерігаються відшарування шпалер площею 3 кв.м., по віконним відкосам спостерігаються мокрі сліди залиття площею 0,9 кв.м., підлога паркет - спостерігається часткове здуття паркетної дошки площею 3,8 кв.м., двері - спостерігається часткове розбухання дверного полотна. Також з вказаного акту вбачається, що 23.04.2014 року силами працівників аварійної служби була усунута течія на стояку у ванній кімнаті квартири № 76 (а.с. 12). Представник відповідача МКП „Основаніє" в судовому засіданні підтвердила, що залиття квартири позивача сталося в результаті утворення течії на стояку гарячої води в ванній кімнаті квартири № 76. Складеним після висихання актом обстеження технічного стану квартири від 05.05.2014 року встановлено, що в коридорі стеля пофарбований водоемульсійним складом - спостерігаються сухі сліди залиття площею 1,1 кв.м., стіни обклеєні шпалерами - спостерігаються сухі сліди залиття площею 1,3 кв.м., у ванній кімнаті стеля пофарбований водоемульсійні складом - спостерігаються сухі сліди залиття площею 1,4 кв.м., в залі стеля пофарбована водоемульсійним складом - спостерігаються сухі сліди залиття площею 2,1 кв.м., стіни обклеєні шпалерами - з лівого боку віконного отвору спостерігається відшарування шпалер площею 3 кв.м., по віконних відкосах спостерігаються сухі сліди залиття площею 0,9 кв.м., підлога паркет - спостерігається здуття паркетної дошки площею 3,8 кв.м., двері - спостерігається часткове розбухання дверного полотна. Комісія дійшла висновку, що залиття квартири [ADDRESS] сталося внаслідок утворення течії на стояку гарячої води в ванній кімнаті квартири № 76 (а.с. 13). З огляду на те, що МКП „Основаніє" є балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться належна позивачу квартира, відповідно до вищезазначеного Закону, законодавець саме на нього покладає обов'язок забезпечувати управління ввіреним йому майном та нести відповідальність за його експлуатацію. Пункт 5.1.15. Правил утримання будинків та прибудинкових територій, який затверджений Наказом № 76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року, зобов'язує відповідача під час обслуговування системи гарячого водопостачання знати систему гарячого водопостачання за кресленнями і в натурі та своєчасно і якісно усувати несправності системи. Таким чином, з огляду на вищезазначені правові норми, вина відповідача є очевидною, так як причиною залиття квартири позивача було неналежне виконання його обов'язків щодо забезпечення схоронності житлового фонду та своєчасного і якісного ремонту системи гарячого водопостачання, які він повинен виконувати також на підставі ст.ст. 176, 180, 184 Житлового кодексу України, а тому, саме МКП „Основаніє" повинно відшкодувати спричинену позивачу матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири. Отже, вина відповідача МКП „Основаніє", встановлена вищевказаними складеними комісією актами від 25.04.2014 року та від 05.05.2014 року, згідно яких затоплення квартири сталося внаслідок утворення течії на стояку гарячої води в ванній кімнаті квартири № 76 та вказані недоліки течії на стояку гарячої води були усунуті 23.04.2014 року силами працівників аварійної служби. Довід представника відповідача про відсутність вини відповідача в спричиненні шкоди суперечить вимогам ч. 2 ст. 1166 ЦК України, яка визначає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з висновком про незалежну оцінку № 021/15.05.2014, складеним ТОВ „Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз „Укртест" на замовлення [PERSON], загальна вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцям квартири [ADDRESS] в результаті залиття водою складає 22 109 грн., в тому числі вартість ремонтно-поновлювальних робіт в досліджуваній квартирі складає 21 749 грн., вартість шкоди спричиненої меблям складає 960 грн. (а.с. 16-29). Крім того, позивачем понесені витрати в розмірі 800 грн., сплачених за складання висновку № 021/15.05.2014, складеним ТОВ „Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз „Укртест" на її замовлення (а.с. 15). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 ЦК України,особа,якій спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, понесені особою в зв'язку з пошкодженням або знищенням майна, а також витрати, які особа понесла або повинна була понести для поновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частина 3 названої статті передбачає, що збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо законом або договором не встановлено відшкодування в меншому або більшому розмірі. Відповідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження завданої шкоди позивачем надано висновок незалежної оцінки № 021/15.05.2014, складений ТОВ „Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз „Укртест" на замовлення [PERSON] ТОВ „Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз „Укртест" має Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи та Статут, відповідно до якого предметом та метою діяльності Товариства є технічна-будівельна експертиза (п.п. 2.2.4.,2.2.5.) (а.с. 30-34). Окрім того, між позивачем та ТОВ „Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз „Укртест" укладений Договір № 29 від 15.05.2014 р. предметом якого є проведення (дослідження) експертизи квартири [ADDRESS] після затоплення (а.с. 14). В запереченнях на позов МКП „Основаніє" вказує на невідповідність відомостей в актах огляду та складеному на їх підставі висновку незалежної оцінки № 021/15.05.2014, складеним ТОВ „Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз „Укртест" в частині ремонту керамічної плітки в санвузлі, а також включення суми збитків спричиненої меблям (шафи-купе). Проте ці ствердження відповідача не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з вказаного висновку, експертом ТОВ „Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз „Укртест" Войновською Л.Н. 15.05.2014 року проведено огляд квартири та встановлено у санвузлі окрім іншого відшарування та здуття покриття кахельної плитки, що є наслідком впливу вологи, а також встановлено пошкодження шафи-купе, що також є наслідком впливу вологи. А з огляду на те, що залиття квартири сталося гарячою водою, яка дійшла з квартири поверхом вище у квартиру позивача, а також першим актом комісії від 25.04.2014 року встановлено, що у ванній кімнаті, коридорі та кімнаті внаслідок залиття на стелі спостерігаються мокрі сліди залиття, суд вважає, що гаряча вода пройшла через стелю квартири позивача, та експертом було встановлено відшарування та здуття покриття з кахельної плитки та пошкодження шафи-купе, тому є доведеним пошкодження кахельної плитки та меблів саме через залиття. Будь-яких переконливих доказів необґрунтованості зазначеного висновку спеціаліста № 021/15.05.2014, складеним ТОВ „Науково-дослідний центр незалежних споживчих експертиз „Укртест" відповідачем по справі не надано. Всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, якими визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, відповідачі не надали суду доказів на підтвердження своїх заперечень щодо незгоди з наданим позивачем розрахунком вартості ремонтних робіт необхідних для відновлення квартири позивача після залиття та вартості шкоди, спричиненою меблям. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідачем всупереч вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК не доведено обґрунтування своїх заперечень на позов, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині в повному обсязі та стягнення з відповідача на її користь в рахунок відшкодування завданої їй матеріальної шкоди завданої залиттям квартири у розмірі 22 109 грн. та 800 грн. за проведення дослідження. Вирішуючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Моральною шкодою згідно ст.23 ЦК України, роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.3 Постанови № 4 від 31.03.1995 р.(із змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного або психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру; приниження честі, гідності, престижу або ділової репутації, порушення нормальних життєвих зв'язків тощо. З матеріалів справи та пояснень учасників процесу суд встановив, що внаслідок залиття 23.04.2014 року квартира позивача, зазнала технічних пошкоджень та протягом майже півроку шкода в добровільному порядку не відшкодована. Фактичні обставини справи в сукупності підтверджують заподіяння моральної шкоди позивачці внаслідок пошкодження її власності, яка полягала у негативному впливі, нервових хвилюваннях, необхідності змінити звичний спосіб життя, тривалий час відстоювати свої права, а відповідач, який відповідальний за шкоду не відшкодував її та не намагався звести до мінімуму. Крім того, позивач вимушена приймати додаткових зусиль для відновлення становища, тобто знову займатись ремонтом квартири, відшукувати додаткові грошові кошти для цього, відстоювати свої права, витрачаючи на це час, грошові кошти (проведення експертизи, судовий збір, поштові витрати та інші витрати). Враховуючи тривалість моральних переживань, суд дійшов до висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди, повинен складати 1000 грн., підлягає стягненню на підставі ст. 1167 ЦК України. Доводи представника МКП „Основаніє" є не суттєвими, а тому не спростовують висновків суду. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів підлягає судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial