Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

І. Короткий зміст заяви 20.10.2021 [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Зазначила, що з 01.09.1978 по 28.02.1981 вона навчалася у Тульчинському ветеринарному технікумі МСГ УРСР. У даний час вона набула право на пенсію. При подачі документів для призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з`ясовано, що у дипломі [NUMBER] про навчання в Тульчинському ветеринарному технікумі МСГ УРСР її ім`я зазначено як « [PERSON] » в той час, як згідно паспорта громадянина України її ім`я -« [PERSON] ». Вказана помилка була допущена при видачі диплому і виправити її неможливо, оскільки вказаний навчальний заклад припинив свою діяльність. Просить встановити факт належності їй - [PERSON] диплому [NUMBER] , виданого 28.02.1981 Тульчинським ветеринарним технікумом МСГ УРСР на ім`я [PERSON] . У судове засідання заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не прибули. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи Від представника ГУ ПФУ у Вінницькій області Гоцуляка Р.М. 10.11.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] (а.с. 37-38). 19.11.2021 від заявника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити (а.с.39). ІІІ. Процесуальні дії у справі 21.10.2021 ухвалою суду заяву [PERSON] залишено без руху (а.с.25-26). 29.10.2021 [PERSON] подала до суду заяву з усунутими недоліками (а.с.28-32). Ухвалою суду від 29.10.2021 заяву [PERSON] прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження та призначено судове засідання на 19.11.2021 (а.с.33). У судовому засіданні 19.11.2021 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу розгляд справи у відсутності заявника [PERSON] , представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Гоцуляка Р.М. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом У справі, що розглядається судом встановлено, що 28.02.1981 Тульчинським ветеринарним технікумом МСГ УРСР [PERSON] видано диплом [NUMBER] про те, що вона в 1978 році вступила до Тульчинського ветеринарного технікуму СМГ УРСР і в 1981 році закінчила повний курс названого технікуму по спеціальності «Ветеринарія» і їй присвоєно кваліфікацію ветеринарного фельдшера, де її ім`я значиться, як « [PERSON] » в той час, як згідно паспорта громадянина України її ім`я - [PERSON] (а.с. 7-9, 12). Юридичний факт, що диплом [NUMBER] , виданий 28.02.1981 Тульчинським ветеринарним технікумом МСГ УРСР належить [PERSON] підтверджується паспортом громадянина України [PERSON] [NUMBER] , виданим Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 18.12.1997 (а.с.7-9), її карткою платника податків від 04.07.2017 (а.с.10), свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим Калитинською сільською радою Жмеринського району 28.10.1961 (а.с.10), свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) з [PERSON] серії [NUMBER] , виданим відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області 11.06.2012 (а.с.11), довідкою ВСП «Тульчинський фаховий коледж ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету» №01-15/236 від 19.08.2021 (а.с.13), трудовою книжкою колгоспника № [NUMBER] (а.с.15-19). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування За правилами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." У п. 13 означеної постанови Пленум ВС України роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). VІ. Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що [PERSON] на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суда і є достатніми для встановлення юридичного факту належності їй диплому, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на оформлення і отримання пенсії і іншого порядку його встановлення немає. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…".

Outcome: approved