Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У жовтні 2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», який в процесі розгляду справи уточнили, та просили: ●Визнати недійсним акт експертизи газового лічильника від 16.03.2011 року; ●Визнати заборгованість у розмірі 3\~974 грн. 21 коп. такою, що заявлена за межами позовної давності; ●Зобов"язати відповідача відновити газопостачання у будинку позивачів, за адресою: м. Миколаїв, вул. Братська 16; ●Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2014 року, винесену у виконавчому провадженні № 42585378; ●Зобов"язати відповідача провести перерахунок заборгованості позивачів за спожитий природній газ, за період з 2012 по 2014 роки. В обгрунтування своїх вимог позивачі вказали, що вони є споживачами послуг з постачання природнього газу, які надає відповідач, і з метою проведення планової повірки газового лічильника, що встановлений у їх будинку по вул. Братській 16 у м. Миколаєві, працівниками відповідача був проведений демонтаж цього лічильника. 16.03.2011 року у присутності позивачки [PERSON] була проведена експертиза газового лічильника, яка встановила порушення конструкції лічильника та цілісності пломб завода-виробника. На підставі цього позивачам були нарахована заборгованість, яка виходячи із показів лічильника 4\~346 м? склала 3\~613,80 грн. В подальшому позивачі отримали постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2014 року, яка була винесена державним виконавцем Корабельного ВДВС на підставі судового наказу, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 21.10.2013 року, про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості у розмірі 1\~870 грн. Позивачі не погодились із судовим наказом, і за їх заявою він був скасований Корабельним районним судом м. Миколаєва, про що вони повідомили державного виконавця та подали заяву про закриття виконавчого провадження. Однак у грудні 2014 року позивачі отримали вимогу-попередження, якою відповідач вимагав сплатити заборгованість за спожитий природний газ станом на 19.12.2014 року, на покази лічильника 4\~839 м? у розмірі 3\~974,24 грн. Позивачі вважають, що відповідач зловживає своїм монопольним становищем на ринку, та протиправно вимагає у них сплатити неіснуючу заборгованость за надані послуги. У судові засідання по справі позивач - [PERSON] не з"явився та подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позивачка [PERSON] у судових засіданнях по справі підтримувала у повному обсязі позовні вимоги, однак у судове засідання 29.09.15 року вона не з"явилася та подала заяву про відкладення розгляду справи через її зайнятість у іншому процесі, при цьому підтверджуючих доказів позивачка суду не надала, а відтак суд знаходить її неявку такою, що не має поважних причин. Тому враховуючи те, що позивачка давала суду пояснення, подавала докази та заявляла клопотання, то суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пред»явив зустрічний позов до позивача [PERSON], про стягнення з нього заборгованості. Свої вимоги за зустрічним позовом представник відповідача неодноразово змінював та остаточно просив стягнути з [PERSON] збитки у розмірі 1\~450,78 грн., та заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 868,53 грн. В обгрунтування зустрічного позову представник відповідача вказав, що [PERSON] є споживачем природного газу, який постачає відповідач, і 11.03.2011 року у нього був демонтований газовий лічильник «Галлус 4» № 0071452 для проведення державної повірки. При демонтажу лічильника виник сумнів у правильності його роботи через ознаки порушення конструкції лічильника, про що був складений відповідний акт, який позивач підписав без зауважень. 16.03.2011 року була проведена експертиза газового лічильника, яка встановила «порушення конструкції лічильника. При відкритті облікового мехінізму , було встановлено, що пломба складається із декількох частин, які скріплені між собою речовиною, схожою на клей. Мався доступ до облікового механізму». За наслідками порушення споживачеві були нараховані збитки з часу останнього контрольного зняття показів лічильника газу, тобто за період з 22.02.2011 р. по 16.03.2011 року, у розмірі 1\~450,78 грн. Крім цього, споживачеві була нарахована заборгованість за спожитий природний газ за період з лютого 2011 року по 01.02.2015 рік, на покази лічильника 4\~955 м?, у розмірі 2\~163,98 грн. У судовому засіданні 24.06.2015 року зустрічний позов був прийнятий судом та об"єднаний із первісним позовом для їх спільного розгляду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, та дослідивши зібрані по справі письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина третя статті 10 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що позивач - [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надає відповідач по даній справі, і на нього відкрито особовий рахунок № [NUMBER], за адресою: м. Миколаїв, вул. Братська 16. Між [PERSON] та ПАТ «Миколаївгаз» був укладений договір про надання послуг з газопостачання, копія якого наявна у матеріалах даної справи (а.с. 63-65). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами - споживачами газу регулюються, зокрема, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року (далі - Правила). Із матеріалів справи вбачається, що 11.03.2011 року у споживача був демонтований побутовий лічильник газу марки "Галлус 4" № 0071452, для проведення державної повірки лічильника. Із копії наявного у матеріалах справи акту демонтажу лічильника газу від 11.03.2011 року (а.с. 68) вбачається, що у представника відповідача виник сумнів у правильності роботи лічильника, про що в цьому акті була зроблена відмітка "вірогідно пломба заводу-виробника складається із двох частин". Даний акт був підписаний споживачем [PERSON] без зауважень та опломбований в поліетиленовий пакет. Також цього дня був складений акт про виявлені порушення № 160, який також був підписаний [PERSON] без зауважень (а.с. 69). Відповідно до п. 3.1.3. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого Наказом Мінпаливенерго від 27.12.2005 р. № 619 (далі Положення) , - лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у випадках, виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі, справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника, зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника тощо. 16.03.2011 року за участю представника споживача - [PERSON] та спеціалістів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] була проведена експертиза газового лічильника, про що був складений акт № 202 (а.с. 71). Висновками комісії було встановлено порушення конструкції лічильника, і при відкритті облікового механізму встановлено, що пломба завода-виробника складається із двох частин, які були з"єднані між собою речовиною, схожою на клей. Судовим розглядом встановлено, що вказана експертиза була проведена згідно вищевказаного Положення, у визначеному законодавством порядку та повноважним складом комісії, а відтак ставити під сумнів висновки експертизи у суду немає підстав. Доказів, які б спростовували такі висновки суду позивачі не представили. Постановою НКРЕ № 475 від 29.05.2003 року був затверджений «Порядок відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання» (далі Порядок). Так, згідно п. 2.2. Порядку у разі навмисного пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб або дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється за Нормами з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачальної або газотранспортної організації показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника, що призвело до заниження його показань, має бути засвідчений територіальним органом Держспоживстандарту України, який має право здійснювати відповідну експертну повірку. В такому випадку нарахування за користування опалювальними газовими приладами в неопалювальний період здійснюється в обсязі 30% від [PERSON], що діє в опалювальний період (п. 2.4. Порядку). Суд знаходить обґрунтованим розрахунок збитків, наданий відповідачем, який був проведений з часу останнього контрольного зняття показів лічильника газу до дня виявлення порушення, тобто з 22.02.2011 р. по 16.03.2011 р., та склав 1\~450,78 грн. Із урахуванням викладеного, суд знаходить необґрунтованими доводи позивачів щодо неправомірності дій відповідача з приводу вимоги сплатити збитки, завдані порушенням правил надання посліг з газопостачання. При цьому позовні вимоги про визнання недійсним акту експертизи газового лічильника від 16.03.2011 р. та визнання заборгованості у розмірі 3\~974 грн. 21 коп. такою, що заявлена за межами позовної давності, - суд знаходить такими, що не підлягають задоволенню через те, що позивачами невірно обраний спосіб захисту, який не передбачений законом. Крім цього, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] раніше вже звертався до суду із позовом про визнання недійсним акту експертизи від 16.03.2011 р., і рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2012 р., яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 04.11.2013 року, у задоволенні цього позову було відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 267 ЦК України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналізуючи наведені положення ст. 267 ЦК та положення ст. 16 ЦК України, суд робить висновок, що визнання заборгованості такою, що заявлена за межами позовної давності, не може бути самостійним способом захисту цивільних прав та інтересів. У такому випадку особа має право під час розгляду судом відповідного спору зробити заяву про застосування позовної давності. Що ж до вимоги позивачів про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2014 року, винесеної у виконавчому провадженні № 42585378, то суд вважає необхідним відмовити у задоволенні такої вимоги через таке. Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Частина 2 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Для звернення до суду зі скаргою ч. 1 ст. 385 ЦПК України передбачає десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Таким чином, оскарження дій державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження має самостійний порядок оскарження, і таке право у даному випадку мають право сторони виконавчого провадження: стягувач ПАТ «Миколаївгаз» та боржник [PERSON] Крім цього, відповідно до п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року, - якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення предявив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі). Підставою для припинення газопостачання, відповідно до п. 6 Правил є, зокрема, несвоєчасна та/або не в повному обсязі оплата послуг з газопостачання, і відповідно до п. 9 Правил відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству. Враховуючи наявність заборгованості, суд знаходить безпідставними вимоги позивачів щодо зобов'язання відповідача відновити газопостачання до їх будинку, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Братська 16. Також суд не знаходить підстав для зобов"язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості за спожитий газ за період з 2012 по 2014 роки через те, що позивачі не обгрунтували належним чином таку вимогу, не надали суду відповідних розрахунків, із зазначенням об"єму спожитого газу та тарифів, що діяли у відповідний період, а також квитанцій, за якими вони оплачували ці послуги. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним відмовити позивачам у задоволенні їх позову у повному обсязі, так як вони не довели своїх позовних вимог та не виконали свій обовязок щодо доказування, передбачений ч.3 ст. 10 ЦПК України. . Зустрічний позов ПАТ "Миколаївгаз" про стягнення з [PERSON] збитків у розмірі 1\~450,78 грн., та заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 868,53 грн. суд вважає можливим задовольнити у повному розмірі виходячи із того, що відповідач довів свій позов належними та допустимими доказами з підстав, що викладені вище, та також представив суду обгрунтовані розрахунки заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачем по сплаті судового збору належить стягнути з [PERSON]

Outcome: approved