Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 17 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд трейд" та нею було укладено попередній договір № Є/ІІІ-3-116, за умовами якого вона оплачує нерухоме майно, яке має отримати у майбутньому, а саме 2-кімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до п. п. 2.1 п.2 договору в оплату за нерухоме майно, що купується до оформлення основного договору покупець сплачує продавцю загальну суму (аванс) у гривнях, що дорівнює еквіваленту 46 800,0 доларів США; відповідно до п. 2.3 договору оплата суми (авансу) , визначеної у п. 2.1 цього договору, здійснюється покупцем на поточний рахунок продавця у гривнях у наступному порядку: 2.3.1. 23 535,0 доларів США за курсом Національного банку України + 1% на дату здійснення платежу, не пізніше 3-х банківських днів після дати підписання цього договору; 2.3.2. 23 265,0 доларів США за курсом Національного банку України + 1% на дату здійснення платежу, ця сума повинна бути сплачена починаючи з червня 2013 до травня 2016 (включно) рівними частинами щомісячно з 15 по 26 число поточного місяця. Позивач вказує, що вона належним чином виконує умови договору, а саме сплачує кошти як того вимагає п. 2.1 договору, в повному об'ємі. Відповідно до п. п. 4.1.3 п.4 продавець зобов'язаний здати об'єкт нерухомості в експлуатацію не пізніше кінця ІІ кварталу 2014 року, однак на момент подачі позову відповідачем не виконуються умови договору в частині здачі об'єкта нерухомості в експлуатацію, а тим більше відповідач всіляко уникає усних та письмових відповідей на запитання щодо завершення будівництва, вже не говорячи про здачу об'єкта в експлуатацію та оформлення відповідних документів для підписання основного договору. Вказує, що нею та іншими інвесторами даного будинку подавались заяви як до органів місцевого самоврядування так і до органів МВС, однак отримували відповідь про те, що вирішення даного проблемного питання знаходиться в виключній компетенції суду. Вказує, що вона являється добросовісним інвестором за договором, який на виконання його умов у встановлений строк та належним чином здійснив фінансування об'єкту інвестування. Всі усні та письмові звернення позивача та інших інвесторів даного житлового комплексу до відповідача стосовно з'ясування причин затягування будівництва, порушення умов укладених договорів були проігноровані. Таким чином відповідач з власної вини не виконав умови договору, зокрема, не завершив будівництво житлового багатоквартирного будинку та не ввів об'єкт інвестування в експлуатацію. Більше того, відповідачем не визнаються майнові права позивача, а у неї відсутні документи, які б підтверджували та забезпечували його право на майно до завершення будівництва (майнових прав на нерухомість, будівництво якого незавершене), тобто вона не може документально підтвердити право набуття нею у власність відповідного нерухомого майна в майбутньому (профінансованій нею квартири, яка конкретно визначена згідно з договором). Відсутність у нею як і у інших інвесторів документального підтвердження факту наявності майнових прав не дозволяє ефективно вирішити комплекс організаційно-технічних заходів по відновленню будівельних робіт та завершенню будівництва вищезгаданого житлового будинку. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просила визнати за [PERSON] майнові права на об'єкт договору - 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] (будівельна адреса); звільнити її від сплати судового збору як споживача у цьому позові, пов'язаному із порушенням її майнових прав згідно вимог ч.2 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду письмові заперечення, в яких вказує, що позов не визнає, з підстав, викладених у письмових запереченнях просив у позові відмовити. В зв'язку із цим суд, заслухавши думку представника позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутності представника відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного . У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд трейд" та [PERSON] був укладений попередній договір № Є/ІІІ-3-116, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ "Євразіябуд трейд" та [PERSON] зобов'язуються в майбутньому, в строк кінець 4 кварталу 2014 року за умови внесення повної оплати покупцем вартості квартири або не пізніше 30 календарних днів після внесення повної оплати вартості об'єкту нерухомості, укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах, визначених цим договором; відповідно до п. 1.2 даного договору об'єктом нерухомості за цим договором та, відповідно, за Основним договором є двокімнатна квартира [ADDRESS] (будівельна адреса). Пунктами 2.1, 2.3 даного договору передбачено, що в оплату за об'єкт нерухомості, що купується, до оформлення Основного договору, покупець сплачує продавцю загальну суму (аванс) у гривнях, що дорівнює еквіваленту 46 800,0 доларів США, оплата суми (авансу), визначеної у п. 2.1 цього договору, здійснюється покупцем на банківський рахунок продавця у гривнях у наступному порядку: 2.3.1 23 535,0 доларів США за курсом Національного банку України + 1 % на дату здійснення платежу, не пізніше 3-х банківських днів після дати підписання цього договору; 2.3.2 23 265,0 доларів США за курсом Національного банку України + 1% на дату здійснення платежу, ця сума повинна бути сплачена починаючи з червня 2013 року до травня 2016 року (включно) (36 місяців) рівними частинами щомісячно з 15 по 26 число поточного місяця, але не менше ніж 646,0 доларів США. Встановлено, що 22 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразіябуд трейд" та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 1 до договору № Є/ІІІ-3-116 від 17.05.2013 року, відповідно до якої викладено розділ 2 "Порядок взаєморозрахунків сторін" у наступній редакції : п. 2.3. Оплата суми (авансу), визначеної у п. 2.1 цього договору здійснюється покупцем на банківський рахунок продавця у гривнях в наступному порядку: 1.3.1 сума 244570,0 гривень за курсом Національного банку України + 1% на дату здійснення платежу, що становить еквівалент суми 30080,54 доларів США сплачено до 17.03.2014 року; 1.3.2. Сума 50 050,0 гривень, що становить еквівалент суми 5 268,42 доларів США по фіксованому курсу 9,50 гривень за 1 долар США що сплачена 17.04.2014 року; 1.3.3. Сума 108784,88 гривень, що становить еквівалент суми 11451,04 доларів США по фіксованому курсу 9,5 гривень за 1 долар США, ця сума повинна бути сплачена починаючи з травня 2014 року до 30.08.2015 року (включно) рівними частинами щомісячно з 15 по 26 число поточного місяця, але не менше ніж 6799,06 гривень. Відповідно до п.2 даної додаткової угоди інші умови Договору, не змінені цієї Угодою, залишаються чинними в попередній редакції і сторони підтверджують їх обов'язковість щодо себе. Встановлено, що 29 вересня 2014 року [PERSON] зверталася до голови Ірпінської міської ради, Київської обласної державної адміністрації із заявою (клопотанням), в якій просила втрутитися в ситуацію щодо ненадання їй відповіді ТОВ "Євразіябуд трейд", що ставить під сумнів діяльність даного товариства та існує велика вірогідність виникнення нового "Еліта Центр", а також невиконанням станом на 29 вересня 2014 року ТОВ "Євразіябуд трейд" в повному об'ємі істотної умови договору, а саме не завершення будівництва в термін, що призводить до негативної репутації Товариства як досвідченої будівельної організації; також 29 вересня 2014 року [PERSON] зверталася із заявою до прокурора м. Ірпеня, Генеральної прокуратури України із заявою , в якій просила вжитти заходів до усунення порушень закону і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності винних осіб ТОВ "Євразіябуд трейд", перевірити діяльність керівництва та засновників ТОВ "Євразіябуд трейд" на рахунок шахрайського використання коштів інвесторів, втрутитися в діяльність ТОВ "Євразіябуд трейд" та зобов'язати добудувати про інвестований нею об'єкт нерухомості в найкоротшій термін. Також 29 вересня 2014 року позивач зверталася із заявою (клопотанням) до директора ТОВ "Євразіябуд трейд", в якій просила надати їй письмову інформацію чому та на яких підставах відбувається затримка завершення будівництва, графік будівництва з зазначенням етапів робіт з чіткими датами, довідку про суму сплачених нею коштів та залишку коштів до сплати на момент подання звернення, документ, який підтверджує повноваження посадової особи товариства на підписання договорів, додаткових угод, довідок тощо, довідку про відсоток готовності будівельного об'єкту. На вказані звернення [PERSON] отримала відповідь від виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 16.10.2014 року № Н-2584.2, в якій в. о. міського голови-секретар ради Б.О. Мельничук повідомив їй про те, що у відділі містобудування та архітектури Іріпнської міської ради зареєстровані містобудівні умови і обмеження на забудову земельної ділянки за адресою [ADDRESS], видані 12.04.2012 року забудовнику ТОВ "Євразіябуд трейд" та чинним законодавством не передбачено втручання органів місцевого самоврядування в господарську діяльність підприємств та організацій, питання визнання (не визнання) прав щодо користування приватним майном вирішуються в судовому порядку. Також 07.11.2014 року Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] було надано відповідь про те, що її заява, яка внесена до ЖЕО № 12653 від 24.10.2014 року з приводу можливих протиправних дій керівництва ТОВ "Євразіябуд трейд" розглянута, ознак кримінального правопорушення не виявлено та повідомлено, що відносини, які виникли між нею та ТОВ "Євразіябуд трейд" з приводу неналежного виконання зобов'язань по попередньому договору придбання нерухомості є цивільно-правовими і повинні вирішуватись в суді. Також в судовому засіданні встановлено, що позивачкою здійснено внесення авансових платежів на будівництво житла квартири № 116 згідно договору № Є/ІІІ-№-116 від 17.05.2013 року на рахунок ТОВ "Євразіябуд трейд" в загальній сумі 336 220,0 гривень, що підтверджується копіями квитанцій, наданих позивачем. Наведені обставини підтверджуються поясненнями представника позивача [PERSON], письмовими запереченнями відповідача, матеріалами справи. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. У відповідності до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що посилання позивача на ті обставини, що ним на виконання зобов'язань по передньому договору було здійснено перерахунок коштів відповідачу, що надає йому майнових прав на квартиру є безпідставними, оскільки така проплата є лише передумовою укладання основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, про що зазначено у п. 1.1 попереднього договору. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що будинок, в якому знаходиться спірна квартира № 116, будівництвом не закінчений, в експлуатацію не зданий, тому у позивача будь-які майнові права на вказану в попередньому договорі квартиру не виникли. Крім того, позивачем не було надано суду доказів того, що вона сплатила відповідачу повну вартість квартири, передбачену договором, а тому суд вважає, що будь-які майнові права позивача на вказану в попередньому договорі квартиру не виникли. Також суд не погоджується з тим, що позивач є інвестором будівництва квартири, оскільки вищезазначений попередній договір не є інвестиційним договором, він лише визначає умови основного договору купівлі-продажу нерухомого майна. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестування та фінансування будівництва об'єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов'язань за якими здійснюється шляхом передачі об'єкта (частини об'єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об'єктів визначаються виключно законами. У зв'язку із вищевикладеним, суд не вбачає підстав вважати попередній договір, укладений між позивачем та відповідачем, договором підряду. Крім того, він не містить істотних умов договору, передбачених ст. 875 ЦК України для такого виду договорів. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Оскільки позивачем подано позов майнового характеру, а майнові права визначені сторонами попереднього договору в розмірі еквівалентному 46 800,0 доларів США, розмір судового збору становить три розмірі мінімальної заробітної плати - 3 654,0 гривень. Враховуючи, що позивачем при подачі позову до суду не було сплачено судовий збір, а у позові йому було відмовлено, суд стягує з позивача на користь держави судовий збір у вищезазначеному розмірі. При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що позов подано на захист прав споживача, оскільки відповідно до преамбули Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Позивач не є споживачем будь-яких товарів, робіт і послуг за спірним попереднім договором, відповідно до умов якого сторони лише домовились в майбутньому укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна. В разі укладення такого основного договору і невиконання його продавцем позивач міг би звертатися до суду за захистом своїх прав як споживача. Крім того, Законом України "Про захист прав споживачів" не передбачено такий спосіб захисту прав споживачів, як визнання за споживачем майнових прав на нерухоме майно. На підставі ст. ст. 209, 210, 220, 328, 331, 392, 635,657 ЦК України, ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність",

Outcome: dismissed