Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить поновити його на посаді електромеханіка дільниці з консервації рудника №2 [PERSON] акціонерного товариства «Стебницьке гірничо-хімічне підприємство «Полімінерал» та стягнути з останнього середній заробіток за час вимушеного прогулу та 10000 грн. моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що 03 березня 2015 року комісією було прийнято рішення припинити спуск в рудник №2 працівників ПАТ СГХП «Полімінерал» для проведення моніторингових спостережень у зв'язку з тим, що в руднику № 2 почали накопичуватись багато недонасичених розсолів мінералізацією 280:300 г/л, почали руйнуватись виробки дренажного, вентиляційного та першого горизонтів. В результаті цього, керівництвом підприємства була ліквідована гірнича дільниця № 2 і створена «Дільниця з консервації рудника № 2». 27.03.2015 року на засіданні комісії йому запропонували посаду електромеханіка «Дільниці з консервації рудника № 2» у ПАТ СГХП «Полімінерал» на що він погодився. У квітні 2015 року у відділ кадрів він написав заяву на заняття посади електромеханіка і у графіку роботи на червень 2015 року по підприємству він записаний як електромеханік. 26 травня 2015 року він отримав інформацію, що готують документи на його звільнення і 27 травня 2015 року написав заяву в комісію по трудових спорах про ситуацію, що склалась . 28 травня 2015 року голова профокму ПАТ СГХП «Полімінерал» повідомив йому, що звертався до генерального директора [PERSON] про працевлаштування його ( [PERSON]М.), однак, той відповів, що не хоче бачити ні заяви, ні його, і що профспілка не має до цього ніякого відношення. Причиною звільнення з роботи стала його заява в Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області про махінації з майном, котре передане ПАТ СГХП «Полімінерал» на зберігання. Внаслідок таких подій він відчув погіршення стану здоров'я і пішов у Стебницьку лікарню, де проходив лікування з 28 травня 2015 року по 19 червня 2015 року . 22.06.2015 року він вийшов на роботу і здав лист непрацездатності. На роботі його повідомили, що готується наказ про його звільнення з формулюванням «відмова від продовження роботи в зв'язку зі зміною істотних умов праці». Потім, йому дали ознайомитись з наказом № 64-К від 22 червня 2015 року, де вказано, що його [PERSON] було звільнено з посади начальника відділу хвостового господарства гірничої дільниці №2 на підставі п.6 ст.36 Кодексу законів про працю України з формулюванням «відмова від продовження роботи в зв'язку зі зміною істотних умов праці», тобто навіть сам наказ оформлено не правильно, оскільки його звільнили з посади начальника відділу хвостового господарства, а він являвся начальником відділення хвостового відвального господарства. Він жодним чином не відмовлявся від запропонованої йому посади електромеханіка, а власник порушив процедуру звільнення його з посади. Таким чином, з викладеного вбачається, що відповідач звільнив його без законної на те підстави, а тому, відповідно до положень ст. 235 КЗпП України зобов'язаний поновити його на роботі - на посаді електромеханіка «Дільниці з консервації рудника № 2» у ПАТ «СГХП «Полімінерал»; Враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення йому не було нараховано середньомісячну заробітну плату, відповідач зобов'язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. Також зазначає, що вказані дії з боку відповідача є порушенням його законних прав на працю, які завдали йому моральних страждань, у нього погіршився стан здоровя (знаходився на стаціонарному лікуванні з 28.05.2015 року по 19.05.2015 року з діагнозом гіпертонічна хвороба, стенокардія, серцевий криз), втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, так як його фактично звільнили через принципову позицію. Моральну шкоду оцінює у 10000 гривень. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Просять позов задоволити. \~ Представник відповідача [PERSON] позову не визнала, подала письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що 03 березня 2015 року комісією було прийнято рішення припинити спуск в рудник №2 працівників ПАТ "СГХП "Полімінерал" через аварійний стан підземних гірничих виробок, які почали руйнуватися. Виникла небезпека перебування працівників в шахті. У зв'язку з цим, керівником підприємства був виданий наказ про ліквідацію гірничою дільниця №2 і створення "Дільниці з консервації рудника №2". Згідно з ЗУ "Гірничий закон України" ст. 1 рудник - це гірниче підприємство, що видобуває рудні та нерудні корисні копалини підземним способом. Зважаючи на те, що було прийнято рішення про ліквідацію гірничої дільниці №2 та виведення працівників ПАТ "СГХП "Полімінерал" зайнятих на гірничих роботах на поверхню, що відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9. Таким чином, при змінах в організації виробництва і праці власник має право без згоди працівника змінювати істотні умови праці, а саме: системи та розміри оплати праці, зменшувати надані пільги, змінювати режим роботи, встановлювати або скасовувати неповний робочий час, суміщення професій, змінювати розряди і найменування посад тощо (ч.3 ст. 32 КЗпП України). Із законодавства випливає, що зміни істотних умов праці не повинні спричиняти примусу до праці.

Outcome: approved