Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

06 вересня 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 10948 грн 95 коп. за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 13 грудня 2012 року (далі - Договір-1), що було укладено між сторонами. Мотивуючи свої вимоги, позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначив, відповідач згідно із Договором-1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3462,38 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Разом з тим, відповідач не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 10 серпня 2019 року сума заборгованості за даним договором 10948,95 грн та складається із: заборгованості за кредитом - 3462 грн 38 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 грн 33 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 6634 грн 42 коп.; штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 849 грн 82 коп. 15 листопада 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 15 листопада 2019 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернуто до суду з відміткою ДП "Укрпошти" - "за закінченням терміну зберігання". (а.с. 57, 58) Станом на 01 квітня 2020 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК") та [PERSON] уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток, у відповідності до умов якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 3462 грн 38 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 червня 2013 року (а.с. 49). Згідно з п. 2.1 Генеральної угоди сторонами було обумовлено погашення заборгованості Позичальника в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 577 грн 06 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил. Пунктами 2.2 Генеральної угоди визначено, що при порушенні позичальником визначених строків погашення кредиту останній сплачує ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" штраф в розмірі 849 грн 82 коп. та пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочки. Відповідно до Банківської ліцензії від 05 жовтня 2011 року № 22 Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПРИВАТБАНК», який зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за №92 надано право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». (а.с.35) Із статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» вбачається, що банк був створений відповідно до Установчого договору від 07 лютого 1992 року у формі товариства з обмеженою відповідальністю під назвою Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за реєстраційним №92. Відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" було реорганізовано шляхом зміни організаційно-правової форми у Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК". За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК". Згідно рішення єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК». (а.с.37,38) Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із вимогами ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань зі здійснення щомісячних платежів, передбачених умовами Договору-1. Так, станом на 10 серпня 2019 року у відповідача перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» утворилась заборгованість за кредитом - 3462 грн 38 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2 грн 33 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 6634 грн 42 коп.; штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 849 грн 82 коп., що загалом складає заборгованість в розмірі 10948 грн 95 коп. Даний розрахунок відповідає умовам Договору-1, та суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості обґрунтованими. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконував, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, процентам підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне. Згідно із ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені слід відмовити. Водночас, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем до суду і не спростованого відповідачем, з відповідача на користь банку підлягає стягненню штраф у сумі 849 грн 82 коп. Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позову, загальна сума заборгованості, з урахуванням тіла кредиту, процентів та штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором, становить 4314 грн 53 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп. (платіжне доручення №PROM5В73JA від 15 серпня 2019 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 4314 грн 53 коп., що становить 39,40 відсотка від позовної вимоги - 10948 грн 95 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 756 грн 98 коп., що становить 39,40 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 1921 грн. 00 коп.

Outcome: partial