Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області) звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення 29 502 грн 77 к. надміру виплаченої пенсії за період з 27 квітня 2018 року по 31 жовтня 2019 року. Позовні вимоги Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області обґрунтовує тим, що відповідачу [PERSON] з 28 квітня 2018 року призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням страхового стажу померлого годувальника (дружини) - 42 роки, свідченням чого є заява про призначення пенсії від 27 квітня 2018 року та протокол за пенсійною справою [PERSON] 04 лютого 2019 року відповідач звернувся до Тисменицького об`єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області (правонаступником якого є Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області) з заявою про переведення його з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком. Управлінням протоколом за пенсійною справою відповідача від 27 березня 2019 року здійснено перевід з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком з дня подання такої заяви, тобто з 04 лютого 2019 року. Згідно з записами №7 та №8 трудової книжки [PERSON] , останній 15 квітня 1997 року прийнятий в СТОВ "Случ" на різні сільськогосподарські роботи і 19 березня 2003 року звільнений з роботи за власним бажанням. З метою підтвердження трудового стажу [PERSON] на вказаному підприємстві Тисменицьке об`єднане управління ПФУ Івано-Франківської області скерувало на адресу управління ПФУ в Красилівському районі Хмельницької області запит від 05 квітня 2019 року за №1945/034 про проведення зустрічної перевірки і витребування колгоспної довідки про стаж роботи, встановлені і вироблені відповідачем трудодні, який згідно з записами в трудовій книжці працював в СТОВ "Случ" в період з 15 квітня 1997 року по 19 березня 2003 року. На даний запит на адресу Тисменицького об`єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області 07 травня 2019 року надійшла архівна довідка від 22 квітня 2019 року за №03-01/277, видана Красилівським районним трудовим архівом, відповідно до якої підтверджено трудову участь [PERSON] у СТОВ "Случ" за 2002 рік в кількості 46 відпрацьованих трудоднів, а також архівна довідка про реорганізацію СТОВ "Случ". На підставі архівної довідки від 22 квітня 2019 року за №03-01/277 об`єднаним управлінням здійснено перерахунок пенсії [PERSON] , врахувавши період його трудової діяльності у СТОВ "Случ" за 2002 рік в кількості 46 відпрацьованих трудоднів, не взявши до уваги записи трудової книжки про стаж роботи на даному підприємстві. За наслідками проведеного перерахунку страховий стаж відповідача становить 19 років 11 місяців. У листопаді 2019 року пенсійне забезпечення [PERSON] приведено до норм чинного законодавства. Внаслідок чого виникла переплата пенсії за період з 27 квітня 2018 року по 31 жовтня 2019 року на загальну суму 29 502 грн 77 к. Листом від 23 грудня 2019 року відповідача повідомлено, що його загальний стаж роботи становить 19 років 11 місяців, що є недостатнім для призначенння пенсії за віком, а через подання ним недостовірних документів про стаж роботи виникла переплата пенсії в розмірі 29 502 грн 77 к., яку необхідно повернути до бюджету ПФУ. Рішенням Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 26 грудня 2019 року припинено виплату пенсії відповідачу з 01 листопада 2019 року, оскільки страховий стаж останнього становить 19 років 11 місяців при необхідних 25 роках, що виключає можливість отримання ним пенсії як по втраті годувальника, так і пенсії за віком. [PERSON] оскаржував дії Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області щодо припинення виплати пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та стягнення надміру виплачених коштів до Івано-Франківського окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 24 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 26 березня 2020 року, в задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовлено. Посилаючись на вимоги ст. 44, 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 101, 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 1166, 1212, 1215 ЦК України, зазначаючи, що надмірна виплата пенсії мала місце внаслідок недобросовісності з боку набувача, представник позивача просить позов задоволити, стягнути з [PERSON] на користь Головного управління ПФУ в Івано-Франківській 29 502 грн 77 к. надміру виплаченої пенсії за період з 27 квітня 2018 року по 31 жовтня 2019 року. Ухвалою від 20 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задоволити. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Судові витрати просила стягнути на користь позивача з відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, інформація щодо розгляду даної справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Про причини неявки [PERSON] суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило. З огляду\~на викладене,\~відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також призначення, перерахунку, виплати пенсії тощо, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року за №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV). Частиною 1 ст. 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Згідно з положеннями ст. 9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку із втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч. 1 ст. 10 Закону №1058-IV). Частиною 1 ст. 36 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. Таким чином призначення особі пенсії по втраті годувальника можливе за одночасної наявності двох таких умов у їх сукупності - непрацездатність цієї особи (наявність інвалідності або досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону) та перебування на утриманні померлого годувальника (перебування на повному утриманні померлого годувальника або одержання від нього допомоги, що була постійним і основним джерелом засобів до існування). При цьому, обидві ці умови мають існувати саме на момент смерті годувальника. Судом встановлено, що [PERSON] з 28 квітня 2018 року призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону №1058-IV з урахуванням страхового стажу померлого годувальника (дружини [PERSON] ) - 42 роки, відповідно до його заяви про призначення пенсії від 27 квітня 2018 року (а.с. 9 - 11). 04 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про переведення його з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком. Протоколом за пенсійною справою [PERSON] від 27 березня 2019 року здійснено перевід відповідача з пенсії по втраті годувальника на пенсію за віком з дня подання такої заяви, тобто з 04 лютого 2019 року. Як видно з записів у трудовій книжці [PERSON] , останній 15 квітня 1997 року прийнятий в СТОВ "Случ" на різні сільськогосподарські роботи; 19 березня 2003 року звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 8). 05 квітня 2019 року з метою підтвердження трудового стажу [PERSON] в СТОВ "Случ" Тисменицьким об`єднаним управлінням ПФУ Івано-Франківської області направлено на адресу Управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області запит за №1945/034 про проведення зустрічної перевірки і витребування колгоспної довідки про стаж роботи, встановлені і вироблені трудодні [PERSON] , який згідно записів в трудовій книжці працював в СТОВ "Случ" за період з 15 квітня 1997 року по 19 березня 2003 року (а.с. 12). 07 травня 2019 року на адресу Тисменицького об`єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області надійшла архівна довідка від 22 квітня 2019 року за №03-01/277, видана Красилівським районним трудовим архівом, відповідно до якої підтверджено трудову участь [PERSON] у СТОВ "Случ" за 2002 рік в кількості 46 відпрацьованих трудоднів, а також архівна довідка про реорганізацію СТОВ "Случ". Також вказана довідка містить відомості, що при перегляді книг по заробітній платі за 1997-2001, 2003 роки, книг обліку трудового стажу за 1981-2008 роки вищевказаного господарства відомостей про трудову участь [PERSON] у 1997-2001, 2003 роках не знайдено (а.с. 14). Відповідно до архівної довідки про реорганізацію СТОВ "Случ" (а.с.15) вказане підприємство неодноразово було реорганізоване. З 1945 по 1993 роки СТОВ "Случ" було колгоспом. В 1993 році на колгоспних зборах приймається постанова про припинення діяльності колгоспу "Случ" та створення на його матеріальній базі колективного сільськогосподарського підприємства спілки селян "Случ" (протокол №1 від 12 лютого 1993 року). У березні 2000 року КСП "Случ" реорганізовано в сільськогосподарський кооператив (СГК) "Случ" (протокол загальних зборів №2 від 07 березня 2000 року). В січні 2002 року згідно рішення загальних зборів СГК "Случ" реорганізовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Случ" (протокол №1 від 30 січня 2002 року). 01 листопада 2012 року СТОВ "Случ" припинило свою діяльність у зв`язку із банкрутством. На підставі архівної довідки від 22 квітня 2019 року за №03-01/277 позивачем здійснено перерахунок пенсії відповідача, врахувавши період його трудової діяльності у СТОВ "Случ" за 2002 рік в кількості 46 відпрацьованих трудоднів, не взявши до уваги записи трудової книжки про стаж роботи на даному підприємстві. За наслідками проведеного перерахунку страховий стаж позивача становить 19 років 11 місяців (а.с. 18). У листопаді 2019 року пенсійне забезпечення [PERSON] приведено до норм чинного законодавства (а.с.17). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26 грудня 2019 року припинено виплату пенсії по пенсійній справі №0927500000165 [PERSON] з 01 листопада 2019 року, оскільки страховий стаж останнього становить 19 років 11 місяців при необхідних 25 роках, що виключає можливість отримання відповідачем пенсії як по втраті годувальника так і пенсії за віком (а.с. 20). Внаслідок чого виникла переплата пенсії за період з 27 квітня 2018 року по 31 жовтня 2019 року на загальну суму 29 502 грн 77 к. (а.с. 19). Частиною 1 ст. 50 Закону №1058-IV визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 103 Закону "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Таким чином, однією з обов`язкових умов стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера в результаті подання останнім документів з явно неправильними відомостями. Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області листом за №334 від 23 грудня 2019 року повідомило відповідача про те, що право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року, а починаючи з 01 січня 2018 року право на пенсію мають особи за наявності загального стажу роботи 25 років. У зв`язку з непідтвердженням всього стажу його роботи за період з 15 квітня 1997 року по 19 березня 2003 року, а тільки наявності відомостей про трудову участь у СТОВ "Случ" за 2002 рік в кількості 46 відпрацьованих трудоднів, загальний стаж роботи [PERSON] становить 19 років 11 місяців, що є недостатнім для призначення йому пенсії за віком. Внаслідок подання ним недостовірних документів про стаж роботи виникла переплати пенсії у розмірі 29 502 грн 77 к., яку слід відшкодувати до бюджету Пенсійного фонду України (а.с.21). Однак відповідачем вказана сума коштів в добровільному порядку до бюджету Пенсійного фонду України повернута не була. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому, відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже закон встановлює два виключення з правила неповернення безпідставно набутого майна: якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, і у разі недобросовісності з боку набувача. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі №300/115/20, яке набрало законної сили 26 березня 2020 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій щодо припинення виплати пенсії за віком та стягнення надміру виплачених коштів, а також зобов`язання поновити виплату пенсії за віком. У вказаному рішенні суд зазначає, що документи, отримані Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області в ході проведення зустрічної перевірки, не підтверджують доводи [PERSON] та записи у його трудовій книжці про періоди трудової діяльності у СТОВ "Случ" у 1997-2001, 2003 роках. Дії Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії [PERSON] та невзяття до уваги записів його трудової книжки про стаж роботи на підприємстві у 1997-2001, 2003 роках, в результаті чого страховий стаж останнього обчислено в кількості 19 років 11 місяців, що є недостатнім для отримання права і призначення відповідної пенсії за віком; припинення виплати пенсії [PERSON] згідно з рішенням від 26 грудня 2019 року, а також в частині проведення розрахунку переплати пенсії по пенсійній справі №092750000165 [PERSON] за період з 01 квітня 2018 року по 01 жовтня 2019 року, згідно з яким суму переплати визначено у розмірі 29 502 грн 77 к., Івано-Франківським окружним адміністративним судом визнано правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства (а.с.23 - 31). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на вищевикладене, з урахуванням обставин, встановлених рішенням Івано-Франківського окружного суду від 24 лютого 2020 року у справі №300/115/20, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо подання до органу Пенсійного фонду для отримання пенсії відомостей про періоди трудової діяльності у СТОВ "Случ" у 1997-2001, 2003 роках містять ознаки недобросовісності з боку набувача, тому, враховуючи положення ст. 1212, 1215 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області слід задоволити та стягнути з [PERSON] на користь позивача 29 502 грн 77 к. надмірно виплаченої пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved