Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON], Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області та просять визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 33 від 10 серпня 2010 року "Про оформлення права приватної власності на житлові будинки з надвірними будівлями ", в частині оформлення права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], видачу [PERSON] свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане 04 листопада 2010 року виконавчим комітетом Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, зареєстроване 18 листопада 2010 року в КП "РОБТІ" за реєстровим номером 3-51-51, яким посвідчено право приватної власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS]; визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], право приватної власності на 1/5 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] (вартість 1/5 частки становить 31 333,4 грн.); визнати за [PERSON], як членом колгоспного двору, право приватної власності на 1/5 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] (вартість 1/5 частки становить 31 333,4 грн.); визнати за [PERSON], як членом колгоспного двору, право приватної власності на 1/5 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] (вартість 1/5 частки становить 31 333,4 грн.); визнати за [PERSON], як членом колгоспного двору, право приватної власності на 1/5 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] (вартість 1/5 частки становить 31 333,4 грн.). Однак під час розгляду справи [PERSON] та [PERSON] від своїх позовних вимог відмовились та просили позов в частині їх вимог залишити без розгляду, про що було винесено ухвалу суду. В свою чергу [PERSON] та [PERSON] подали суду заяву про збільшення позовних вимог в частині розміру їх частки на майно та просять визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], право приватної власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] (вартість 1/3 частки становить 52 222,33 грн.); визнати за [PERSON], як членом колгоспного двору, право приватної власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] (вартість 1/3 частки становить 52 222,33 грн.). Відповідач [PERSON] збільшені позовні вимоги визнав та просить їх задовольнити. Представник Вельбівненської сільської ради Тишкун В.С. визнав позовні вимоги позивачів в частині визнання недійсним рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 33 від 10 серпня 2010 року "Про оформлення права приватної власності на житлові будинки з надвірними будівлями", в частині оформлення права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], видачу [PERSON] свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS]. При цьому пояснив, що дійсно на момент прийняття цього рішення була жива дружина відповідача [PERSON] Крім того в будинку була прописана та проживала дочка відповідача [PERSON], а тому прийнявши рішення про визнання одноособового права власності за відповідачем [PERSON] Вельбівненська сільська рада допустилася помилки. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши сторони по справі рахує, що позов підлягає задоволенню в редакції збільшених позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 33 від 10 серпня 2010 року "Про оформлення права приватної власності на житлові будинки з надвірними будівлями", було вирішено, крім іншого, - оформити право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], кн. № 3, особ.рах. № 243; 2. Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації видати свідоцтва про право приватної власності громадянам на вищевказані житлові будинки з надвірними будівлями. 04 листопада 2010 року виконавчим комітетом Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, на підставі рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 33 від 10.08.2010 року, для [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS], яке 18 листопада 2010 року було зареєстровано в КП "РОБТІ" за реєстровим номером 3-51-51, про що свідчать відповідна відмітка на ньому та запис у графі "Реєстровий №" технічного паспорта від 27.07.2010 року. Позивачі обґрунтовано рахують, що цим рішенням виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 33 від 10 серпня 2010 року було порушене їх право власності на спірний будинок. Відповідно до довідки Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 1298 від 17.09.2014 року, згідно з записом в погосподарській книзі № 6 с. Вельбівно Вельбівненської сільської ради за 1991-1995 роки, станом на 01.01.1991 року, по особовому рахунку № [NUMBER], головою сім'ї значиться [PERSON], суспільну групу господарства зазначено як - колгоспна, список членів сім'ї: голова сім'ї - [PERSON], дружина - [PERSON], дочка - [PERSON] та син - [PERSON]. Відповідно до довідки Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 1129 від 16.06.2014 року, з будинку, який розташований в [ADDRESS], 14.06.1993 року була знята з реєстрації [PERSON]; 24.11.2006 року були зняті з реєстрації: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ці факти були підтверджені в судовому засіданні при огляді оригіналу погосподарських книг за вищевказані періоди. При таких обставинах позивачі обґрунтовано зіслалися на п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності ", де вказано, що положення статей 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності . Відповідно до статті 121 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Відповідно до статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв'язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Відповідно до ст. 126 ЦК УРСР працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином позивачі довели, що вищевказане рішення виконавчого комітету Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 33 від 10 серпня 2010 року "Про оформлення права приватної власності на житлові будинки з надвірними будівлями", в частині оформлення права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], видачу йому свідоцтва про право приватної власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями є незаконним, та таким, що підлягає скасуванню, а вищевказане свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане 04 листопада 2010 року - має бути визнане судом недійсним. Станом на 1991 рік [PERSON] не втратила право на частку у майні колгоспного двору - житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS], оскільки в період з 1987 року по 1991 рік перебувала на навчанні у Рівненському радгоспі-технікумі, що підтверджується дипломом з відзнакою серії [NUMBER] виданим 28.06.1991 року. Водночас, як визначено ст. 71 ЦК УРСР, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Таким чином, з врахуванням вищевказаного, оскільки станом на 1991 рік житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, а тому право на частку у ньому, як членам колгоспного двору, належали в рівних частках - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак оскільки щодо вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності, як членами колгоспного двору - сплила позовна давність, а тому право на частку у житловому будинку з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS], належить в рівних частках - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто по 1/3 частці кожному. [NUMBER] у віці 58 років померла [PERSON] (актовий запис №20 від 20.08.2010 року). За життя, а саме 16 серпня 2002 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1437, у якому вона залишила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] На день смерті [PERSON] разом з нею спільно проживали та були зареєстровані - чоловік [PERSON], дочка [PERSON], онук [PERSON], що підтверджується довідкою Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області № 1300 від 17.09.2014 року. Після смерті [PERSON] [PERSON] було подано до Острозької районної державної нотаріальної контори Рівненської області заяву про прийняття спадщини за заповітом, за наслідками якої було заведено спадкову справу № 407/2010. Спадкоємцем за заповітом посвідченим Острозькою районною державною нотаріальною конторою 16.08.2002 року за №1437 є [PERSON] Відомості про інших спадкоємців, крім [PERSON], в Острозькій районній державній нотаріальній конторі відсутні. Дані обставини підтверджуються довідкою Острозької районної державної нотаріальної контори № 405/01?16 від 06.06.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки станом на 1991 рік житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в [ADDRESS], відносився до типу колгоспного двору, та [PERSON], як члену колгоспного двору, належала 1/3 частка вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, а тому право на вказану частку входить до складу спадщини, що відкрилася після її смерті та переходить до [PERSON], як спадкоємця за заповітом. Враховуючи та

Outcome: approved