Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" звернулося до суду з позовом до [PERSON], СТзДВ "Гарантія" про стягнення заборгованості в порядку регресу, в якому просили стягнути з [PERSON] франшизу в розмірі 1000 грн., та з СТзДВ "Гарантія" грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 16 698 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 06.12.2013 року з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль "Citroen", державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], що належить на праві власності [PERSON], та який застрахований відповідно до договору страхування наземного транспорту від 23.08.2013 року. Вина [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року. Відповідно до звіту №998 експертного авторознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Citroen", державний номер [NUMBER], становить 95 498,52 грн. Проте, відповідно до рахунку №00000000349 від 19.12.2013 року, наданого ТОВ "Авто Граф М", вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу "Citroen", державний номер [NUMBER], становить 113 873,82 грн. Відповідно до умов укладеного договору та заяви на виплату страхового відшкодування, було розраховано розмір страхового відшкодування, який склав 17 698,63 грн. Рахунок був здійснений на основі рахунку №00000000349 від 19.12.2013 року за вирахуванням із ліміту відповідальності нормативу здешевлення, вартості придатних залишків та франшизи. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.8 Закону України "Про страхування" ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" 13.01.2014 року здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 17 698,63 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" після проведення виплати [PERSON] у ПАТ "СК "Арсенал страхування" виникло право зворотної вимоги до [PERSON] в межах франшизи, та з СТзДВ "Гарантія" в межах відшкодування витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити на підставі тих доказів, що зазначені в позові, в разі неявки відповідачів - винести заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, надала до суду оригінал квитанції про сплату франшизи в повному обсязі, у розмірі 1000 грн. Представник відповідача СТзДВ "Гарантія" в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вищенаведене та зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2013 року з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Вина [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди встановлено постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.12.2013 року та в силу приписів ст.61 ЦПК України не потребує доказування (а.с.16). В результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль "Citroen", державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (договір добровільного страхування наземного транспорту №702/13-Т/Х/01 від 23.08.2013р.), який належить на праві власності [PERSON] (а.с.8-15). [PERSON], скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України "Про страхування", подав відповідну заяву, як того вимагає ст.25 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану [PERSON] Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до звіту №998 експертного авторознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Citroen", державний номер [NUMBER], становить 95 498,52 грн. (а.с.24-53). Проте, відповідно до рахунку №00000000349 від 19.12.2013 року наданого ТОВ "Авто Граф М" вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу "Citroen", державний номер [NUMBER], становить 113 873,82 грн. (а.с.21-23) 02.01.2014 року ПАТ "Страхова Компанія "Арсенал страхування" складено страховий акт та проведено розрахунок суми страхового відшкодування страхувальнику [PERSON], згідно якого підлягає виплаті страхове відшкодування в загальному розмірі 17 698,63 грн. (а.с.20) Згідно ст. ст. 993, 1191 ЦК України, Закону України " Про страхування" до позивача ПАТ " Страхова Компанія "Арсенал страхування" перейшло право вимоги, яку особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача. Приписами норми ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо ). Пунктом 1 ч.1 ст. 1188 ЦПК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. СТзДВ "Гарантія" відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатило. В зв'язку з настанням події, на підставі ст.25 ЗУ "Про страхування" ПАТ "СК "Арсенал страхування" здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 17 698,63 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №33908322 від 13.01.2014р. (а.с.19) Частиною 1 ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи,відповідальної за завдані збитки. 05.03.2014 року ПАТ "СК "Арсенал страхування" зверталося до СТзДВ "Гарантія" з претензією про добровільне компенсування завданих збитків. Зазначена претензія СТзДВ "Гарантія" була залишений без відповіді (а.с.6-7). Відповідно до квитанції №14102014142455 від 14.10.2014 року, що була надана відповідачем [PERSON] суду, відповідачкою [PERSON] було добровільно сплачено суму франшизи у розмірі 1000 грн. (а.с.87) Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог щодо стягнення з СТзДВ "Гарантія" грошових коштів в розмірі понесених витрат в сумі 16 698,63грн. Долю процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial