Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що на сьогоднішній день він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] що підтверджується доданою копією договору купівлі-продажу від 25.10.2008 року посвідченого нотаріусом Великолепетиської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2347. 12 листопада 2009 року відповідача було зареєстровано у його будинку, але він виїхав на інше місце проживання і вже більше шести років за зареєстрованою адресою не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 26.12.2019 року. Ніяких домовленостей щодо зберігання права на житло у період відсутності відповідача між ними не було. Таким, чином відповідач більше року не проживає у його будинку без поважних причин, а тому вважається таким, що втратив право на користування житлом, що перешкоджає йому у реалізації прав власника житла, а тому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житлом, розташованим за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, але надав до суду заяву у якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України вважається такою, що повідомлений належним чином, що підтверджується викликом розміщеним на офіційному веб-порталі Судової влади України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] є власником житлового будинку розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується: Договором купівлі-продажу від 25.10.2008 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 113317899 від 08.02.2018 року. Згідно додатку до рішення 2 серії VІІ скликання Великолепетиської селищної ради від 20.11.2015 року за № 11 "Про перейменування вулиць, провулків, парків, площі та демонтажу пам"ятників та пам"ятних знаків, що несуть символіку комуністичного тоталітарного режиму в смт. Велика Лепетиха" вул. Кірова перейменовано у вул. Дніпровська. Відповідач - [PERSON] , [INFO] з 12.11.2009 року по теперішній час зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується: домовою книгою для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] та довідкою про реєстрацію місця проживання особи наданою Великолепетиською селищною радою 26.12.2019 року за № 3002. Під час розгляду даної цивільної справи було встановлено, що відповідач - [PERSON] , [INFO] не проживає у будинку по [ADDRESS] більше 6 років, що підтверджується актом обстеження житлово побутових умов від 26.12.2019 року наданим депутатом Великолепетиської селищної ради Великолепетиського району Херсонської області. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321, 391 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України вважає необхідним визнати: [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житлом, розташованим за адресою: [ADDRESS] , внаслідок його відсутності понад встановлені строки, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому стягненню з відповідачів у рівних частинах на користь позивача підлягають понесені нею судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки вони підтверджені: квитанцією №11 від 27.12.2019 року. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved