Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася\~ до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок номер 8 по вулиці Польовій у селі Піщів Новоград-Волинського району Житомирської області загальною площею 60,9 кв. м., житловою - 38,3 кв. м. ( далі- Будинок ). В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті матері [PERSON], яка померла 06 лютого 2017 року, відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з Будинку. Даний Будинок було побудовано матір"ю [PERSON], яка за свого життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на нього. Вона як спадкоємець за законом звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Тому змушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Позивач в судове засідання не з"явилася, від її представника надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив, позовні вимоги визнав. Третя особа [PERSON] до суду не прибув, надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 лютого 2017 року померла [PERSON] /а.с.4/, \~мати позивачки /а.с.5,6/, після смерті якої відкрилась спадщина, у тому числі на Будинок. Позивач по справі після смерті матері, прийняла спадщину за законом /а.с. 8/, звернувшись з відповідною заявою від 02.08.2017 року до нотаріуса. Інший спадкоємець за законом після смерті [PERSON], її син [PERSON], відмовився від належної йому спадщини, про що подав нотаріусу заяву від 02.08.2017 року/а.с.12/. Однак оформити свої спадкові права вона не може, оскільки постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.08.2017 року у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий Будинок, було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в с. Піщів по вулиці Польовій, 8 Новоград-Волинського району Житомирської області після смерті матері [PERSON], померлої 06.02.2017 року/а.с.3/. Як слідує з довідок Піщівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 01.08.2017 року/а.с.13,14,15/, виданих на підставі погосподарських книг №1 [PERSON] на момент смерті 06.02.2017 року була зареєстрована в [INFO]; на день смерті в одному будинку разом з нею був зареєстрований та проживав її син [PERSON]; житловий Будинок належав [PERSON] Судом встановлено, що житловий Будинок було побудовано в 1948 році / а.с. 19/ та право власності на який не зареєстровано/а.с.16/. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом та за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1948 рік) законодавства, яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном. Пунктом 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті матері. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved