Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України. У своїй заяві вказує, що вона є донькою [PERSON], який помер 01.12.2016 в місті Макіївка Донецької області в результаті хвороби. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 № 1207-VІІ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІІ "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". Встановлення факту смерті батька необхідно їй для звернення в органи РАГСУ та пенсійного фонду, у звязку з чим звернулася до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявниця обставини та вимоги заяви підтримала. Будучи допитаною в якості свідка показала про те, що вона є донькою [PERSON], який народився 16 березня 1946 рорку в с. Антонівка Теплицького району Вінницької області. Проживав в [INFO]. Батько хворів, переніс інсульт, потребував догляду. У вересні 2016 року його поклали до лікарні. У листопаді 2016 року вона поїхала до нього. 1 грудня 2016 року він помер за місцем проживання в [INFO]. Причина смерті: хронічна серцева-судинна недостатність; ішемічна хвороба серця. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення та покази заявниці, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] (народжена [PERSON]) [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження VII УР № 0133096 від 01.04.1966 року (а.с.8). Прізвище [PERSON] заявниця отримала при укладенні шлюбу 22 березня 1985 року. [PERSON], народжений 16 березня 1946 року в с. Антонівка Теплицького району Вінницької області, проживав в [INFO] та 1 грудня 2016 року помер за місцем проживання у зв'язку з хронічною серцево-судинною недостатністю та ішемічною хворобою серця. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 № 1207-VІІ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІІ "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". Судом встановлено, що заявниця звернувлася до Виноградівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть батька [PERSON], однак листом від 22.12.2016 року № 866/07.01-51 їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв'язку з пред'явленням документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, судом встановлено, що заявниця отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану немає можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Судом не приймаються до уваги подані довідки про смерть та причину смерті, у зв'язку з тим, що дані документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Разом з тим, судом приймається до уваги пояснення та показання заявниці, що є достатнім для встановлення факту смерті. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для здійснення реєстрації факту смерті та отримання допомоги на поховання. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України. Відповідно ч. 4 т. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved