Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] 01.10.2020 звернувся до суду з позовною заявою до Голованівської селищної ради Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка починаючи з 1953 року і до дня смерті проживала по [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай) по Голованівській селищній раді Кіровоградської області у розмірі 4,95 умовних кадастрових гектарів. Представник позивачів зазначає, що [PERSON] , відповідно до ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК Української РСР) та п. 113 Наказу №18/5 від 14.06.1994 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер та рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2017 встановлено факти прийняття [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщини у вигляді земельної частки (паю) та майнового паю в загальному пайовому фонді СВК «ім. Шевченко». Представник позивачів вважає, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак [INFO] також померла, а тому після її смерті спадщину, яка складається із права на земельну частку (пай) в розмірі 4,95 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності КСП «Шевченко» прийняли в рівних частинах позивачі на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2017. Представник позивачів вважає, що позивачі є такими, що прийняли спадщину в рівних частинах та 23.07.2020 вони звернулися до державного нотаріуса Голованівської державної нотаріальної контори Бурдейної Г.І. із заявами про видачу їм свідоцтва про право на вищезазначену земельну частку (пай), однак нотаріусом у видачі свідоцтва про прийняття спадщини позивачам було відмовлено та надано роз`яснення від 23.07.2020, щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду. Представник позивачів зазначив, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР №0235547 у розмірі 4,95 умовних кадастрових гектарів, який належав [PERSON] , як члену колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Шевченко», було втрачено, про що позивачами було зроблено відповідне оголошення у місцевому друкованому засобі масової інформації - газеті «Чисте джерело» №38(278) від 18.09.2020. Представник позивачів вказав, що у зв`язку із втратою зазначеного сертифікату позивачі не можуть оформити право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст. 548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 16, 328, 1216, 1296 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивачів просить визнати за позивачами по Ѕ частині права на земельну частку (пай) розміром 4,95 умовних кадастрових гектарів по Голованівській селищній раді Кіровоградської області, яка належала [PERSON] , як члену колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Шевченко» на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР 0235547. 06.10.2020 ухвалою суду в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Крім того, 06.10.2020 за клопотанням представника позивачів [PERSON] судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у Голованівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витребувано копію актового запису про державну реєстрацію шлюбу №1в-1 від 10.01.1986, укладеного між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; копію актового запису про смерть №49 від [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] , на виконання якої 12.10.2020 до суду надійшли витребувані докази. Також, відповідно до ч. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), з метою всебічного та об`єктивного розгляду справи, в тому числі з`ясування кола спадкоємців, судом 07.10.2020 на адресу державного нотаріуса Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейної Ганни Іванівни було направлено запити щодо наявності чи відсутності спадкоємців після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на виконання якого 20.10.2020 державний нотаріус надав запитувану інформацію. 26.11.2020 судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області витребувано: копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та зареєстрованої у спадковому реєстрі за №406576, номер у нотаріуса 324; копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та зареєстрованої у спадковому реєстрі за №40733203, номер у нотаріуса 462; копію заповіту, складеного [PERSON] , який посвідчений 28.12.1996 Голованівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області та зареєстрований у спадковому реєстрі за №567714, номер в реєстрі нотаріальних дій 3630; копію заповіту, складеного [PERSON] , який посвідчений 20.06.1998 Голованівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області та зареєстрований у спадковому реєстрі за №567645, номер в реєстрі нотаріальних дій 1551; копію заповіту, складеного [PERSON] , який посвідчений 03.03.2000 Голованівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області та зареєстрований у спадковому реєстрі за №567614, номер в реєстрі нотаріальних дій 746; копію заповіту, складеного [PERSON] , який посвідчений 04.05.2001 Голованівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області та зареєстрований у спадковому реєстрі за №2273797, номер в реєстрі нотаріальних дій 1345. На виконання ухвали суду від 26.11.2020 Голованівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 24.12.2020 до суду надано частково докази та відповідь про неможливість надати копію заповіту, складеного [PERSON] , який посвідчений 03.03.2000 Голованівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області та зареєстрований у спадковому реєстрі за №567614, номер в реєстрі нотаріальних дій 746. 29.12.2020 судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у Державному нотаріальному архіві Кіровоградської області витребувано копію заповіту, складеного [PERSON] , який посвідчений 03.03.2000 Голованівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області та зареєстрований у спадковому реєстрі за №567614, номер в реєстрі нотаріальних дій 746, на виконання якої архівом 16.01.021 суду надано витребуваний доказ. 20.01.2021 проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується довідкою про доставку представнику позивачів 21.01.2021 SMS-повідомлення з текстом судової повістки (а.с. 21 т. 2); представник позивачів [PERSON] 20.01.2021 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачів, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 15 т. 2). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується витягом з журналу розносної кореспонденції з підписом про вручення 20.01.2021 судової повістки (а.с. 23 т. 2); селищний голова Цобенко С. 11.02.2021 надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с. 25). Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Голованівськ Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть №49 від [INFO], складеного Голованівським районним відділом ЗАГС Кіровоградської області (а.с. 57 т. 1). [INFO] в смт. Голованівськ Кіровоградської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 25.10.1999 Голованівським р/в РАГС Кіровоградської області (а.с. 18 т. 1). Згідно копії запису акту про укладення шлюбу №1 від 10.01.1986, складеного Голованівським районним відділом ЗАГС Кіровоградської області, [PERSON] та [PERSON] 10.01.1986 уклали шлюб (а.с. 58 т. 1). Як вбачається з довідки відділу в Голованівському районі Кіровоградської області від 22.06.2020 №85/139-20, [PERSON] , як члену колективного сільськогосподарського підприємства "ім. Шевченка", на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0235547, належало право на земельну частку (пай) по Голованівській селищній раді Кіровоградської області розміром 4,95 умовних кадастрових гектарів (а.с. 16 т. 1). 18 вересня 2020 року в газеті "Чисте Джерело" опубліковано оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0235547, виданого на ім`я [PERSON] (а.с. 27 т. 1). Згідно довідки №1378, виданої 23.07.2020 Голованівською селищною радою Кіровоградської області, [PERSON] з [INFO] до дня смерті була зареєстрована та проживала в житловому будинку [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] , 1910 року народження, неповнолітні та малолітні особи, непрацездатні, недієздатні та обмежено недієздатні за даною адресою не зареєстровані та не проживали (а.с. 17 т. 1). [INFO] в смт. Голованівськ Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.07.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 23 т. 1). Згідно копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2017, яке набрало законної сили 10.08.2017 та копії додаткового рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2017, яке набрало законної сили 21.08.2017, встановлено факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Голованівськ Кіровоградської області, перебувала на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області та за життя прийняла спадщину після смерті останнього у вигляді земельної частки (паю) розміром 4,95 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Голованівської селищної ради Кіровоградської області, вкладу в Ощадному банку СРСР на рахунку № [NUMBER] , майнового паю в загальному пайовому фонді СВК ім. «Шевченко» вартістю 1345,33 грн. (а.с. 19-22 т. 1). Як вбачається з копій свідоцтв про право на спадщину за законом посвідчених 26.09.2017 державним нотаріусом Голованівської районної державної нотаріальної контори Голованівського району Кіровоградської області Бурдейною Г.І., позивачі отримали право по Ѕ частці на земельну частку (пай) в розмірі 4,95 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП "Шевченка" Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] (а.с. 24-25 т. 1) Згідно з роз`яснення державного нотаріуса Голованівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Бурдейної Г.І. від 23.07.2020, позивачам, які звернулися до нотаріуса по питанню оформлення спадщини на земельну частку (пай), яка була виділена члену КСП "ім. Шевченка" в смт. Голованівськ Кіровоградської області [PERSON] , яка померла [INFO] , повідомлено про те, що для оформлення спадщини їм необхідно звернутися до суду про визнання права власності на майно спадкодавця в порядку спадкування, в зв`язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 26 т. 1). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62093164 від 16.10.2020 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №62093169 від 16.10.2020, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена, за життя заповіти або спадкові договори не складались (а.с. 60-66 т. 1). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №62093256 від 16.10.2020, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62093244 від 16.10.2020 та копії спадкової справи №324, заведеної 14.12.1999 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини 14.12.1999 звернулась [PERSON] , якій нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку, розташованого в селищі Голованівськ Кіровоградської області; інших заяв про прийняття спадщини спадкова справа не містить (а.с. 67-68, 183-190 т. 1). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №62093352 від 16.10.2020, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62093309 від 16.10.2020, копії спадкової справи №462/2006, заведеної 27.09.2006 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та копій скасованого заповіту, складеного [PERSON] 03.03.2000, із заявами про прийняття спадщини 27.09.2006 звернулись позивачі, яким нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, а саме про право на житловий будинок, розташований в смт. Голованівськ Кіровоградської області, земельну ділянку розміром 4,23 га, яка знаходиться на території Голованівської селищної ради Кіровоградської області, майновий пай в загальному пайовому фонді АФ "Шевченка" у формі ТОВ, прості іменні акції відкритих у АТ "Кременчуцький сталеварний завод"; інших заяв про прийняття спадщини спадкова справа не містить (а.с. 69-72, 115-238 т. 1, а.с. 13 т. 2). Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Голованівської районної державної нотаріальної контори Бурдейної Г.І. від 23.10.2020, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), розташовану на території Голованівської селищної ради Голованівського району, що залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що позивачами не надано правовстановлюючих документів (а.с. 83, 237 т. 1). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 1 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за №283/8882, яка діяла на момент смерті [PERSON] , було визначено, що доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши вищезазначені норми та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 4,95 умовних кадастрових гектарів по Голованівській селищній раді Кіровоградської області, фактично прийняв [PERSON] , однак право власності за життя не зареєстрував, оскільки не звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину за заповітом прийняла [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини, однак право за життя не зареєструвала, оскільки не зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] та фактично було успадковане [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину за заповітом та за законом прийняли позивачі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за позивачами в порядку спадкування за законом по Ѕ частині права на земельну частку (пай) розміром 4,95 умовних кадастрових гектарів по Голованівській селищній раді Кіровоградської області, що залишилась після смерті [PERSON] , яка належала їй, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Шевченко» на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0235547. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги, оскільки спірне майно належало спадкодавцю і спадкоємці, які у встановленому законом порядку звернулись до нотаріуса, бажають прийняти спадщину, однак через втрату правовстановлюючого документу, не можуть зареєструвати право на спадщину. Інших спадкоємців по справі немає і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених представником позивача позовних вимог. Суд вважає, що неможливість позивачів отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням їхнього права власності, оскільки унеможливлює оформити прийняту спадщину та визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи задоволення позовних вимог та те, що спір виник внаслідок неправильних дій позивачів, які втратили правовстановлюючий документ, судові витрати зі сплати позивачами судового збору при зверненні до суду в сумі по 840,80 грн., що підтверджується квитанціями АТ "Ощадбанк" №59889 та №59766 від 01.10.2020 (а.с. 6-7), покладаються на позивачів. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved