Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить оштрафувати відповідача за самовільне зміщення межі при будівництві будинку по вул.Депутатська,12а; сплатити йому моральну шкоду в сумі 133600грн; зобов"язати відповідача [PERSON] установити межу між будинками на відстані 1м від виступаючих частин будинку №14по вул.Депутатській і зняти самовільно встановлений паркан; перенести водопровід на відстань від його будинку №14 відповідно діючого законодавства; винести вигрібну яму на відстань, яка б унеможливлювала підтоплення будинків №14 та 12а по вул.Депутатській; скасувати рішення [PERSON] міської ради №7/46-46 від 08.08.2018року, як таке, що не вирішує проблему руйнування і ремонту будинку №14 по вул.Депутатській; зобов"язати [PERSON] за свій рахунок відремонтувати фундамент і глуху стіну будинку №14 по вул. Депутатській. Обгрунтовує свої вимоги тим, що 27.05.2011 року позивач придбав будинок по вул. Депутатська, 14 м. Дружківка. При купівлі зазначеного будинку йому було видано технічну документацію. Зазначає, що [PERSON] захопив земельну ділянку між будинком по вул. Депутатська, 14 та 12 а і самовільно встановив межу на відстані 0,5 м на відстані від задньої стіни будинку № 14 і 3,09 м від стіни будинку № 12 а. Вказує, що при ретельному вивченні вказаної вище документації йому стало відомо, що будинок № 14 по вул. Депутатська м. Дружківка було побудовано в 1937 році та обкладено в 1982 році, при цьому обкладення виходить за межі фундаменту. В свою чергу, при будівництві будинку по вул. Депутатська, 12а [PERSON] самовільно змінив відстань між будинками 12 а та 14 та встановив межу. На теперішній час, будинок № 14 по вул. Депутатська м. Дружківка, потребує капітального ремонту, проте [PERSON] встановив паркан біля будинку, який заважає йому провести необхідні ремонті роботи свого будинку. Крім того, по напрямку від будинку, який належить [PERSON], до інших будинків потрапляють рідкі відходи, що не відповідає державним санітарним нормам. Усунути вказані порушення можливо шляхом проведення необхідних інженерно технічних заходів. Вищезазначене є наслідком порушення земельною комісією [PERSON] міської ради проведення замірів земельної ділянки при приватизації будинку № 10 по вул. Депутатська м. Дружківка. Ним на імя голови [PERSON] міської ради було направлено лист заяву про розгляд спірних питань на засіданні земельної комісії. Земельна комісія виїжджала на місцевість, однак жодних заходів не було вжито та рішення з приводу спірних питань не було прийнято. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 вересня 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про зобов"язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, скасування рішення було залишено без руху. 28 вересня 2018 року позивачем надано заяву про усунення неділіків позовної заяви на виконання ухвали суду. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2018 року було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON],\~[PERSON] міської\~ради про зобов"зання\~вчинити певні\~дії,\~стягнення моральної\~шкоди,\~скасування рішення, та\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі.\~Розгляд справи\~визначено проводити\~в загальному\~порядку позовного\~провадження та\~призначено підготовче\~засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 28 листопада 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,скасування рішення, до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив обставини викладені в позовній заяві та просив її задовольнити з підстав викладених в ній. Представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Обгрунтовує свою позицію тим, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження дат будування перепланування, проведеної реконструкції. Також не надано документів на підставі чого було проведено зазначені роботи. Крім того, заміри 3,09 від будинку № 12а не обгрунтовані та нічим не підтверджені. На підставі рішення [PERSON] міської ради від 31.08.2016 року № 7/13-13 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність шляхом безоплатної передачі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Депутатській, 14. Позивачем додані правостановлюючі документи з фактичними розмірами, а не з тими, що зазначені в акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки [PERSON] Важливо й те, що до теперішнього часу на затвердження міській раді проект землеустрою позивачем не надавався та земельна ділянка знаходиться у комунальній власності. Також, позивач посилається на вимоги ДБН 360-92**, проте зазначені норми поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України, тому вони не можуть бути застосовані при вирішенні питання за даним спором. З позовних вимог не вбачається якими саме неправомірними діями чи бездіяльності відповідачем порушено права та законні інтереси позивача. Вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими та обставини, на які посилається позивач в позовній заяві - недоведеними та не відповідають дійсності. Представники відповідача [PERSON] міської ради Ларина та [PERSON] позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Обгрунтовують свою позицію тим, що рішенням міської ради №7/46-46 від 08.08.2018року було затверджено протокол комісії з вирішення земельних спорів від 26.07.2018 №1/2018. Цим рішенням і не повинна вирішуватися проблема руйнування і ремонту будинку позивача. Будинок позивача розташований на межі з земельною ділянкою за адресою вул.Депутатська, 12. 26.07.2018 року земельний спір щодо погодження межі земельної ділянки з боку домоволодіння за адресою вул. Депутатська, 14 за зверненням [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з вирішення земельних спорів. За результатом розгляду земельного спору комісією [PERSON] міської ради прийнято рішення про погодження межі земельної ділянки за адресою: вул. Депутатська, 12А за з розмірами зазначеними у схемі привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості. Заслухавши думку сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст..2 ЦПК України) \~Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 ЦПК України) Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. (ст..19 ЦПК України) Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач є власником будинку №14 по вул. Депутатській м.Дружківки з 27 травня 2011року на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2647. Будинок розташований на землі, площею 0,1000га, яка належить [PERSON] міській раді. Розміри ділянки становлять ширина з боку вулиці Депутатська 24,2м, з протилежного боку 25м, довжина 61м (а.с. 44-47) Судом встановлено, що позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою вул. Депутатська,14 , у приватну власність шляхом безоплатної передачі для будівництва і обслуговування жилого будинку , проте до теперішнього часу на затвердження міській раді проект землеустрою не надавався. Земельна ділянка знаходиться у комунальній власності дружківської міської ради. Ці обставини визнаються позивачем і відповідачем [PERSON] міською радою. Відповідач [PERSON] є власником будинку №12а по вул..Депутатська м.Дружківка (а.с.144) Земельна ділянка, на якій розташований будинок відповідача, була відведена останньому згідно Акту від 10.09.1972року на підставі рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради №94 від 30.08.1972року, площею 600кв.м, ширина 12м, довжина 50м . (а.с.138-142) Відповідно до абрису земельної ділянки від 16.09.1976р відстань від будинку до межі з земельною ділянкою за адресою: вул.. Депутатська,14 становила 3,10м та 3,30м. Відповідно до матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність шляхом безоплатної передачі [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з земель житлової та громадської забудови комунальної власності , розробленого ФОП [PERSON] на підставі дозволу , наданого рішенням [PERSON] міської ради від 31.08.2016 №7/13-13, а саме : кадастрового плану, креслення перенесення меж земельної ділянки в натуру , схеми привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості , площа земельної ділянки по вул. Депутатська,12а становить 0,06га, сумарна ширина 12,0м, сумарна довжина 50м ( а.с.208,209) Судом встановлено, що [PERSON] від погодження межі земельної ділянки з боку домоволодіння за адресою вул..Депутатська,14 відмовився. В судовому засіданні позивач пояснив, що його відмова від погодження межі обґрунтована тим, що за його переконанням межа має проходити на відстані 1м від його будинку. [PERSON] звернувся до міської ради з проханням розглянути земельний спір у звязку з відмовою суміжного землекористувача [PERSON] у погодженні межі земельної ділянки з боку домоволодіння за адресою вул. Депутатська,14. 26 липня 2018року комісією розглянуто звернення [PERSON] і вирішено погодити межі земельної ділянки за адресою: вул. Депутатська,12а з розмірами, зазначеними у схемі привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості (додаток 2 до Акту приймання-передачі межових знаків на зберігання від 22 вересня 2017року). Суміжним землекористувачам [PERSON] та [PERSON] під час використання земельних ділянок дотримуватись правил добросусідства та виконувати обовязки землекористувачів відповідно до норм чинного законодавства. (а.с.117-117,147). Рішенням [PERSON] міської ради від 08.08.2018р № 7/46-46 затверджено протокол комісії з вирішення земельних спорів від 26.07.2018р № 1/2018 за зверненням [PERSON] , що мешкає за адресою м.Дружківка, вул. Депутатська,12А (а.с.116) Позивач в позові просить оштрафувати відповідача [PERSON] за самовільне зміщення межі при будівництві будинку 12а, однак до компетенції суду в порядку цивільного судочинства не відноситься розгляд питання щодо притягнення особи до адміністративної, кримінальної відповідальності. Статтею 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільних прав як накладення штрафу на особу. Позивач в судовому засіданні стверджує, що відповідач самовільно змістив межу в бік його будинку, через що відстань між будинком і парканом становить 0,5м, що перешкоджає йому обслуговувати будинок з боку ділянки відповідача [PERSON]. Проте в судовому засіданні не доведено, що відповідач самовільно змістив межу. Навпаки встановлено, що площа земельної ділянки, на якій знаходиться будинок відповідача не змінилася з часу її виділення в натурі і становить 600кв.м., ширина 12м, довжина 50м. Опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який працює інженером землевпорядником у ФОП [PERSON], пояснив, що до них звернувся з початку [PERSON] з питанням щодо приватизації земельної ділянки по вул.Депутатській,14 , і повідомив, що є спір по межі. Через місяць прийшов до них [PERSON] також з питанням щодо виготовлення проекту землеустрою ділянки по вул. Депутатській ,12а. Він особисто виїхав на місцевість для виміру ділянок. На момент виміру паркану між домоволодіннями 14 та 12а не було. Передні лінії по ділянках вул. Депутатська №12, вул. Депутатська № 12а збігалися з розмірами ділянок по даним БТІ. Охоронна зона по водопроводу складає 1 метр в кожний бік. Відстань від водяної труби до будинку № 14 склала 1,99м. Від центру вигрібної ями до будівлі №14 3,06м. Порядок встановлення та відновлення меж земельних ділянок регламентується ст. 55 Закону України «Про землеустрій», а також Інструкцією про встановлення (відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом держкомзему від 18.05.2010 № 376, а саме: встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа - підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником; Умови і строки розроблення документації із землеустрою визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Державні будівельні норми "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" ДБН 360-92 поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України. Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень. Отже, з урахуванням встановлених обставин, і виходячи з аналізу ст. 55 Закону України «Про землеустрій» та вказаної Інструкції, суд приходить до висновку , що вимога позивача щодо зобовязання відповідача встановити межу між будинками на відстані 1м від виступаючих частин будинку № 14по вул. Депутатській, і зняти самовільно встановлений паркан , не ґрунтується на вимогах діючого законодавства і є такою, що не підлягає задоволенню. Позивач просить зобовязати відповідача перенести водопровід, який практично вийшов з ладу на відстань від його будинку відповідно діючого законодавства, також винести вигрібну яму , яка побудована з порушенням вимог п. 2.2.1 Наказу Міністерства охорони здоровя , між будинками на відстань, яка б унеможливлювала підтоплення будинків №14 і №12а по вул..Депутатській; відремонтувати фундамент і стіну його будинку, яка руйнується. В судовому засіданні позивач пояснив, що перебування водопроводу біля його будинку руйнує фундамент його будинку, через що будинок дав тріщину. Такі ж наслідки і від вигрібної ями. Але, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, позивачем не доведено, що внаслідок розташування вигрібної ями на ділянці відповідача, відбуваються порушення санітарних норм. Також не доведено, що тріщина на його будинку виникла внаслідок близького розташування до його будинку водопроводу відповідача, підтоплення рідкими відходами, що утворилися у житловому будинку відповідача. Тому суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні цих вимог. Підставою для скасування рішення міської ради № 7/46-46 позивач зазначає те, що рішення міської ради не вирішує проблему руйнування його будинку. Як вже встановлено судом, земельний спір щодо погодження межі земельної ділянки з боку домоволодіння за адресою вул. Депутатська, 14 за зверненням [PERSON] був розглянутий на засіданні комісії з вирішення земельних спорів. За результатом розгляду земельного спору комісією [PERSON] міської ради прийнято рішення про погодження межі земельної ділянки за адресою: вул. Депутатська, 12А за з розмірами зазначеними у схемі привязки межових знаків до обєктів і контурів місцевості. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~10\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет\~сільської,\~селищної,\~міської,\~районної у\~місті (у\~разі її\~створення)\~ради в\~межах своїх\~повноважень приймає\~рішення.\~Рішення виконавчого\~комітету приймаються\~на його\~засіданні більшістю\~голосів від\~загального складу\~виконавчого комітету\~і підписуються\~сільським,\~селищним,\~міським головою,\~головою районної\~у місті\~ради. Відповідно до п. 3.7 Положення про комісії з вирішення земельних спорів затвердженого рішенням [PERSON] міської ради від 26.06.2013 року № 6/34-22, протокол підлягає затвердженню на засіданні міської ради. Протокол комісії від 26.07.2018 року № 1/2018 затверджено рішенням [PERSON] міської ради від 08.08.2018 року № 7/46-46 «Про затвердження протоколу комісії з вирішення земельних спорів від 26.07.2018 року № 1/2018». Враховуючи викладене рішення [PERSON] міської ради від 08.08.2018 року № 7/46-46 «Про затвердження протоколу комісії з вирішення земельних спорів від 26.07.2018 року № 1/2018» було прийнято в установленому законом порядку, тому воно не підлягає скасуванню. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд вказує на наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає серед іншого у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та 81ЦПК України. Відповідно до п. 3Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95р.№4(із змінами та доповненнями) відшкодування моральної шкоди - це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. Як роз'яснено у п. 4 та 5 вказаної Постанови у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач; при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Наявність причинного зв'язку між протиправним діянням і моральною шкодою, що є третьою підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою і моральною шкодою дає можливість визначати суб'єкта її відповідальності та її межі, тобто особа має нести відповідальність лише за ту шкоду, яка викликана саме її поведінкою. Звернувшись із даним позовом [PERSON] не надав доказів суду щодо причинного зв'язку між порушеннями допущеними відповідачем, на які він посилається, та завданою моральною шкодою, якщо така існує. Із наданих документів вбачається, що заявник є інвалідом 3 групи і має право на пільги , встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни (а.с.106). Відповідно позивач має право , згідно норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на безкоштовне лікування у госпіталях для ветеранів війни за місцем постійного проживання. Позивач в судовому засіданні стверджує, що через непорозуміння з сусідом [PERSON] його стан здоровя погіршувався, що вимусило його звертатися за лікуванням у госпіталь, проте не довів, що погіршення стану його здоровя є наслідком саме дій відповідачів. (а.с.106) Суд зауважує на те, що в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача внаслідок дій відповідача [PERSON] та прийняття зазначеного рішення [PERSON] міської ради. З огляду на викладене, суд вважає, що вимога позивач щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed