Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення суду між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають шестеро неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на повному утриманні позивача. Належної матеріальної допомоги на їх утримання відповідач не надає. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], сина [PERSON] в мінімальному розмірі, визначеному законодавством, що відповідає 30 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2013 року та до досягнення ними повноліття, а також стягнути на утримання дітей додаткові витрати, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дітей, відвідування шкільних гуртків, навчання в музичній школі, хвороби тощо), в розмірі по 100 гривень на кожну дитину щомісячно та до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], сина [PERSON] в мінімальному розмірі, визначеному законодавством, що відповідає 30 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2013 року та до досягнення ними повноліття, а також стягнути на утримання дітей додаткові витрати, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дітей, відвідування шкільних гуртків, навчання в музичній школі, хвороби тощо), в розмірі по 100 гривень на кожну дитину щомісячно та до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON], крім того, додала, що відповідач є підприємцем, займається діяльністю, пов'язаною з переробкою лісодеревини, заробляє достатньо коштів і має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а також брати участь у додаткових витратах на утримання цих дітей, однак в добровільному порядку надавати необхідні кошти на їх утримання відмовляється, в офіційній документації показує відсутність будь-якого доходу. Дочка [PERSON] навчається стаціонарно на контрактній основі у Вищому комунальному навчальному закладі „Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського". Вартість навчання за один семестр становить 1650 гривень, загальна вартість навчання - 13200 гривень. Надавати кошти на навчання дочки [PERSON] відповідач в добровільному порядку відмовляється. Також позивач одна несе витрати, пов'язані з лікуванням дітей, навчанням сина [PERSON] в Колківській дитячій музичній школі. Враховуючи, що відповідач вже сплачує згідно рішення суду аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 350 гривень щомісячно, має на утриманні малолітню дитину від іншої жінки, позивач вважає, що відповідач має сплачувати мінімальний розмір аліментів, визначений законодавством, на кожну неповнолітню дитину щомісячно та до досягнення ними повноліття, а також сплачувати додаткові витрати на утримання дітей щомісячно в розмірі 100 гривень на кожну дитину та до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судові повістки з повідомленням про час та місце розгляду справи завчасно надсилались відповідачу [PERSON] як за місцем реєстрації, де, як вбачається з поштових повідомлень, він не проживає, так і по місцю його фактичного проживання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не заперечують щодо ухвалення по справі заочного рішення, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України до обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, відносяться: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення суду між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають шестеро неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач проживають окремо. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем, перебувають на її повному утриманні. Належної матеріальної допомоги на їх утримання відповідач не надає, але має реальну можливість надавати таку допомогу. [PERSON] є підприємцем, заробляє достатньо коштів і має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а також брати участь у додаткових витратах на утримання цих дітей, однак в добровільному порядку надавати необхідні кошти на їх утримання позивачу відмовляється, в офіційній документації показує відсутність будь-якого доходу. Неповнолітня [PERSON] навчається стаціонарно на контрактній основі у Вищому комунальному навчальному закладі „Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського". Вартість навчання за один семестр становить 1650 гривень, загальна вартість навчання - 13200 гривень. Надавати кошти на навчання дочки [PERSON] відповідач в добровільному порядку відмовляється. Позивач ніде не працює, внаслідок отриманої травми їй довічно встановлено ступінь втрати працездатності - 25%. [PERSON] отримує лише державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, якої недостатньо для забезпечення сім'ї та дітей всім необхідним, інших доходів не має. Відповідач на обліку в центрі зайнятості не перебуває, з 8.11.2013 року сплачує згідно рішення суду аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 350 гривень щомісячно, має малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], від іншої жінки - [PERSON] Аліменти на утримання малолітньої [PERSON] він не сплачує. Зазначене підтвердили позивач та представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено із досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.06.1993 року, повідомлення управління соціального захисту населення Маневицької райдержадміністрації № 4 від 8.01.2014 року, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2013 року, договору № 68/11-Н від 8.08.2011 року про надання освітніх послуг навчальним закладом, довідки Вищого комунального навчального закладу „Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського" № 85 від 14.01.2014 року, довідки Ківерцівського районного центру зайнятості № 871 від 25.11.2013 року, квитанції № 222.368.1 від 13.01.2014 року, свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 9.08.1996 року, серії [NUMBER] від 9.01.1998 року, серії [NUMBER] від 21.06.1999 року, серії [NUMBER] від 3.10.2000 року, серії [NUMBER] від 19.06.2003 року, серії [NUMBER] від 11.04.2005 року та серії [NUMBER] від 5.02.2013 року, довідок Чорнижівської сільської ради Маневицького району № 2432, № 2435 від 17.10.2013 року та № 2639 від 3.12.2013 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 8.10.2008 року, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 3.12.2013 року, повідомлення загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с. Чорниж Маневицького району № 317 від 4.12.2013 року, довідки про ступінь втрати професійної працездатності від 14.01.1993 року, повідомлення УДМС України у Волинській області від 20.12.2013 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем [PERSON] та представником позивача [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України не обгрунтовано розмір додаткових витрат, які щомісячно потребує позивач від відповідача на утримання неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], сина [PERSON], а також не наведено доказів у підтвердження вказаних обставин. Так, позивачем не представлено суду доказів про періоди перебування неповнолітніх дітей на лікуванні, а також розмір витрат, затрачених на їх лікування. Будь-яким чином не обґрунтовано вимоги про надання коштів на додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], сина [PERSON], що заявлено на майбутнє. А тому вимоги позивача в цій частині до задоволення не підлягають. Також в поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні позивачем [PERSON] та представником позивача [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України не обґрунтовано і не представлено суду доказів у підтвердження того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, який був скасований згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 10.12.2013 року, на думку суду, не підтверджує вказані обставини. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час - з 30.10.2013 року до задоволення не підлягають, аліменти на утримання неповнолітніх дітей слід присудити за рішенням суду від дня пред'явлення [PERSON] позову до суду, що відповідає вимогам ст. 191 СК України. Згідно ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2013 рік", ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено у 2013 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1108 гривень, з 1 грудня - 1176 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 972 гривні, з 1 грудня - 1032 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1210 гривень, з 1 грудня - 1286 гривень; а також установлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1176 гривень, з 1 липня - 1207 гривень, з 1 жовтня - 1256 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Проаналізувавши пояснення позивача, представника позивача та оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач по стану здоров'я спроможний надавати допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей та нести додаткові витрати на їх утримання, однак має нерегулярний дохід, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в мінімальному розмірі, визначеному законодавством, що відповідає 30 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 100 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто в межах заявлених позовних вимог, є підставними. Слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], сина [PERSON] в розмірі по 385 гривень 80 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.12.2013 року та до досягнення ними повноліття. Крім того, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] додаткові витрати, пов'язані з її навчанням у Вищому комунальному навчальному закладі „Володимир-Волинський педагогічний коледж ім. А.Ю. Кримського", в розмірі по 100 гривень щомісячно та до досягнення нею повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на рахунок УДКСУ у Манев.р-ні(Манев.р-н)22030001 (рахунок отримувача 31211206700287, код отримувача 37950857, код банку отримувача 803014, банк отримувача - ГУДКСУ у Волинській області, найменування суду - Маневицький районний суд Волинської області) 243 гривень 60 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial