Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

В липні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ "ПриватБанк"), звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № NKXRRX09940161 від 26 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", в подальшому назва банку була змінена на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 1 996 грн. 80 коп. на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 26.07.2008 року за умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць, або 12% річних на суму залишку заборгованості по кредиту та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту. Відповідач свої зобов'язання по кредиту не виконував - кредит та нараховані відсотки не сплачував, в результаті чого виникла кредитна заборгованість, яка станом на 04.06.2014 року складає 16 580 грн. 34 коп. Судовим наказом від 03.06.2008 року виданим Кривоозерським районним судом Миколаївської області заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 05.05.2008 року в сумі 2 741 грн. 29 коп., стягнута з відповідача в повному обсязі. Посилаючись, що зобов'язання по вказаному договору, всупереч його умов та норм Цивільного кодексу України (далі ЦК України) відповідач надалі належним чином не виконував, з урахуванням достроково стягнутої заборгованості становить позивач просить стягнути з відповідача 15 031 грн. кредитної заборгованості. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшов лист з проханням розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги банк підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з'явився. За зареєстрованою адресою її місця проживання , у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належними чином повідомлений про дату, місце та час судового розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло. У відповідності до ст. 225 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із письмових доказів судом встановлено, що 26 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір приєднання ( ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до вказаного договору, який складається із заяви відповідача (а.с.5), встановлених банком Умов надання споживчого кредиту фізичним особам -2- ("Розстрочка") (Стандарт) (а.с. 6-9), банк надав позичальнику строковий кредит у сумі 1 996 грн. 80 коп. на придбання товару на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення по 26.07.2008 року включно. За умовами цього договору відповідач мав щомісячними платежами здійснювати оплату частини кредиту, процентів за його користування у розмірі 12% річних, комісії та інших винагород відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими він погодився, підписавши заяву, що разом складають кредитний договір та перераховувати на картковий рахунок [NUMBER]. Відповідач не виконував зобов'язання за кредитним договором, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 4), відповідно до якого станом на 04 червня 2014 року заборгованість за кредитом складає в сумі 16 580 грн. 34 коп., із якої 2 741 грн. 29 коп. присуджено 03 червня 2008 року Кривоозерським районним судом, відповідно до судового наказу. Залишок складає 13 839 грн. 05 коп, яка з урахуванням штрафів (500 грн. штраф (фіксована частина); 691 грн. 95 коп. штраф (процентна складова), всього складає в сумі 15 031 грн. 00 коп. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором та сплачувати проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з розрахунком , здійсненим ПАТ КБ "ПриватБанк", кредитна заборгованість відповідача за кредитним договором складає в сумі 15 031 грн. із з якої 11 883 грн. 98 коп. пені. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує , та за інших обставин, які мають істотне значення. Конституційний суд в Рішенні у справі № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року зазначив, що положеннями частин першої, другої статті 18 Закону "Про захист прав споживачів" (далі - Закон) встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачами умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. В частинах третій, четвертій статті 18 Закону наведено окремі несправедливі умови договору, перелік яких не є вичерпним. При цьому пунктом 4 частини першої статті 21 Закону встановлено, що для цілей застосування цього захисту та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь - якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Конституційний Суд України виходив з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора -3- можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Оскільки розмір нарахованої Банком пені в сумі 11 883 грн. 98 коп. є надмірно великий порівняно з розміром заборгованості за кредитом , суд вважає необхідним зменшити розмір пені до 6 000 грн. З огляду на вищевикладені обставини , суд вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 9 147 грн. 02 коп., в решті позову відмовити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати, які присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial