Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 5121084100:01:001:0424, яка розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області та належить йому, укладений 20.03.2004 року між ПП «Виноградний» та [PERSON] , припиненим з 15.12.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що 14.08.2003 року Біляївською РДА було видано [PERSON] державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №481460, зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за №270, на земельну ділянку площею 2,2421 га, яка розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області, ділянка № [NUMBER] , кадастровий номер 5121084100:01:001:0424. 20.03.2004 року між ПП «Виноградний» та [PERSON] укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років. Вказаний договір 10.08.2004 року було зареєстровано в Біляївському районному відділі земельних ресурсів, про що зроблено відповідний запис в книзі записів реєстрації Договорів оренди за №499. 19.09.2004 року [PERSON] померла, у зв`язку з чим право власності на земельну ділянку перейшло її сину [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.04.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1929. [INFO] року [PERSON] помер. 27.05.2014 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та успадкував вказану земельну ділянку. Дізнавшись про існування договору оренди земельної ділянки, він направив на адресу ПП «Виноградний» лист-повідомлення, у якому зазначив про відсутність бажання продовжувати або переукладати з ПП «Виноградний» договір оренди земельної ділянки, оскільки бажає господарювати на ній особисто, але на сьогоднішній день відповіді не отримав. Зазначає, що з моменту набуття права власності на земельну ділянку він особисто сплачував податок на землю, господарював на ній, а ПП «Виноградний» не вчиняло жодних дій, спрямованих на користування нею та переукладання договору оренди, орендну плату та податок на землю не сплачувало, а тому вважає, що вищевказаний договір оренди слід визнати припиненим з 15.12.2016 року. Позивач в судове засідання не з`явився, а його представник на позовних вимогах наполягав, оскільки договір оренди припинив свою дію 15.12.2016 року з моменту повідомлення позивачем про його припинення. Крім цього, подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зазначає, що договір оренди не містить положень про автоматичне його продовження після закінчення строку дії договору, а вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» для поновлення договору оренди землі відповідачем дотримано не було. Представник відповідача в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити, оскільки строк дії договору складає 10 років та визначено чіткий строк його продовження. Позивач про зміну власника земельної ділянки орендаря не повідомив, з пропозицією укладення нового договору оренди не звертався, а тому його й не було укладено. Приймаючи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянки площею 2,24 га, яка розташована на території Мирненської сільської ради, ділянка [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5121084100:01:001:0424, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №181460 (а.с.8). Згідно акту про перенесення в натуру меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків від 02.07.2002 року проведено встановлення та закріплення на місцевості меж земельної ділянки [NUMBER] площею 2,24 га, переданої у приватну власність громадянки [PERSON] (а.с.9). 20.03.2004 року між [PERSON] та ПП «Виноградний» було укладено договір оренди земельної ділянки, предметом якого є вищевказана земельна ділянка (а.с.7) Згідно п. 1.1 договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в довгострокову оренду вказану земельну ділянку. Відповідно до п. 2.1 вказаного договору цей договір укладається терміном на 10 років. Положеннями п. 3.1 договору передбачено, що за користування вказаною земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 2.4 договору оренди встановлено, що по закінченню терміну оренди або в разі припинення чи розірвання цього договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно положень п. 8.3 договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору. З п. 8.4 вбачається, що даний договір набуває чинності після його державної реєстрації у Біляївському районному відділі земельних ресурсів. Вказаний договір зареєстровано в Біляївському районному відділі земельних ресурсів, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди вчинено запис від 10.08.2004 року за №499, а тому строк перебігу його дії розпочався з 10.08.2004 року. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, переданої в натурі на умовах оренди від 20.03.2004 року [PERSON] згідно договору оренди та плану землекористування передає земельну ділянку, яка знаходиться на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області, загальною площею 2,24 га, а землекористувач ПП «Виноградний» приймає в оренду вищевказану земельну ділянку (а.с.10). На даний час власником земельної ділянки площею 2,2421 га, яка розташована на території Мирненської сільської ради, ділянка [NUMBER], цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5121084100:01:001:0424, є [PERSON] , про що свідчать: свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 27.05.2014 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А., зареєстроване в реєстрі за №1-901; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності №22187475 від 27.05.2014 року; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.11-14). Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Відповідно ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про оренду землі»). Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. З договору оренди земельної ділянки від 20.03.2004 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Виноградний» вбачається, що термін дії договору складає 10 років. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі. Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 18 березня 2015 року (№6-3цс15), 10 червня 2015 року (№6-70цс15), 23 березня 2016 року (№6-146цс16), 13 квітня 2016 року (№6-2027цс15) та інші. Всупереч вказаним вимогам ПП «Виноградний» не здійснило відправку орендодавцю відповідних листів-повідомлень з проектом додаткової угоди та з урахуванням вищезазначених вимог закону не скористалося своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі. У зв`язку з бажанням припинити договір оренди, позивач звернувся на адресу відповідача з листом, в якому вказав, що будь-яких нових договорів оренди з підприємством він наміру не має, оскільки бажає господарювати на своїй земельній ділянці самостійно (а.с.15). Вказаний лист було надіслано на адресу ПП «Виноградний» 16.12.2016 року про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16). Пропуск місячного строку, встановленого Законом України «Про оренду землі», позивач обґрунтовує тим, що про наявність договору оренди раніше він не знав, оскільки договір оренди було укладено ще з його прабабусею, земельна ділянка йому повернута не була, а орендну плату за користування нею він не отримує. Вказаний лист відповідачем було проігноровано. Крім цього, з листа заступника начальника - начальника Біляївського відділення Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області №179/10/15-09-12 від 20.01.2017 року вбачається, що відповідно до поданих ПП «Виноградний» податкових декларацій в період з 10.08.2014 року по звітну дату, а саме податкового розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 та 2015 рік, відсутня інформація щодо використання земельної ділянки площею 2,24 га, яка перебувала в користуванні підприємства з 2004 року на підставі договору оренди землі з власником земельної ділянки [PERSON] від 20.03.2004 року, який зареєстровано в Біляївському районному відділі земельних ресурсів, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 10.08.2004 року №499, у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди (а.с.17). Враховуючи те, що термін дії договору сплив 10.08.2014 року, відповідач у встановлені законом строки не повідомив власника земельної ділянки про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, і позивач, як новий власник земельної ділянки, не бажає продовжувати строк дії договору, а тому суд вважає, що договір оренди має бути визнаний припиненим з 10.08.2014 року. При цьому, суд не вбачає підстав для визнання вказаного договору оренди припиненим починаючи з 15.12.2016 року, тобто з моменту повідомлення відповідача про небажання переукладення договору, як того просить позивач, оскільки строк дії договору згідно положень ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, в даному випадку - 10.08.2014 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial