Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

09 липня 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК (далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 09 лютого 2009 року. Відповідачка своїм підписом у заяві підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування у АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. 20 лютого 2009 року відповідачкою також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 пільгового періоду". В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що "З фінансовими умовами надання Кредитки "Універсальна, 55 дні пільгового кредиту" і прикладами розрахунку суми сплати за використання кредитних коштів ознайомлений". Банком на підставі договору надання банківських послуг, відповідачці було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку, а відповідачці надано у користування кредитку картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4200 грн. Відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 31 березня 2020 року має заборгованість в сумі 346437,56 грн., з яких: 4167,52 - заборгованість за тілом кредиту, 340440 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 1830 грн. - нарахована пеня. Разом з тим позивач зазначив, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 138870 грн. 92 коп., з яких 4167,52 грн. - заборгованість за кредитом, 134703 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 20 лютого 2009 року по 31 грудня 2018 року. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір в сумі 2102 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. 20 лютого 2009 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку, та [PERSON] з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з заяви позичальника (а. с. 18). За змістом цієї заяви, відповідачка погодився на те, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", а також Умови та правила надання банківських. (а.с.19, 20-29). За даними банку, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] кредитний ліміт змінювався таким чином: 1) 20.02.2009 року встановлений кредитний ліміт 250 грн.; 2) 28.10.2011 року зменшення кредитного ліміту - 210 грн.; 3) 28.03.2012 року - зменшення кредитного ліміту - 30 грн.; 4) 31.05.2012 року - зменшення кредитного ліміту - 0,00 грн.; 5) 12.08.2013 року - збільшення кредитного ліміту - 1100 грн.; 6) 30.09.2013 року - збільшення кредитного ліміту - 1500 грн.; 7) 27.11.2013 року - збільшення кредитного ліміту - 2500 грн.; 8) 01.11.2014 року - збільшення кредитного ліміту - 4200 грн; 9) 16.01.2020 року - зменшення кредитного ліміту - 0,00 грн., (а.с.16). Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором згідно з розрахунком, наданим банком, відповідачка здійснила 23 квітня 2018 року в сумі 370 грн. Відповідно Довідки, наданої позивачем, за вказаним кредитним договором відповідачці [PERSON] надавалися кредитні картки, останній раз 05 вересня 2013 року кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії до квітня 2017 року (а.с.17). З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 31 березня 2020 року відповідачка має заборгованість в сумі 34643567 грн., з яких: 4167,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 340440,04 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 1830 грн. - нарахована пеня. Позивач зазначив, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, тобто просить стягнути заборгованість в сумі 138870,92 грн., з яких 41767,52 грн. - заборгованість за кредитом, 134703,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 09 вересня 2099 року по 31 грудня 2018 року. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту. Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам, суд виходить з того, що заява від 20 лютого 2009 року, не містить умов щодо їх нарахування та сплати. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина 2 статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України) Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України). Згідно ст.1056-1 ЦК України (що діяла станом на 09.01.2009 року), розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.4 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором розмір процентів за користування кредитом на момент укладення договору складав 30%. Починаючи 01 вересня 2014 року процентна ставка збільшилася до 34,80%, а з 01 квітня 2015 року до 43,20 %. Разом з тим, доказів про те, що позивач повідомив відповідачку про зміну процентної ставки за кредитним договором, а вона погодилася з такими змінами, позивачем не надано. З наведеного вбачається, що позивач в порушення вказаних норм в односторонньому порядку неодноразово змінював розмір процентної ставки за кредитним договором. Крім того, матеріали справи не містять Витягу з Тарифів та Витяг з Умов які діяли на час підписання відповідачем заяви позичальника. З урахуванням викладеного, а також того факту, що суду не надано письмового договору, підписаного відповідачем, про те, що він приймає умови щодо нарахування відсотків, суд задовольняє позов частково в сумі 4167 грн. 52 коп. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених вимог в сумі 63 грн. 02 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial