Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

15 травня 2014 року Чорнобаївським районним судом ухвалено рішення по цивільній справі № 2322/234/11 (2/709/4/14) за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, яким позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено та в резолютивній частині рішення зазначено: "Виділити [PERSON], [INFO], 1/2 ідеальної частки домоволодіння по [ADDRESS], а саме: коридор (1), ванну (3), допоміжну (7), житлову кімнату (8), що становить 42,8 м.кв., 1/2 частину колодязя питного № 3, 1/2 частину воріт № 1, 1/2 частину огорожі № 2, ганок, сарай "Б", всього на суму 48333,50 грн.; земельну ділянку площею 545 кв.м, зазначену коричневим кольором на план-схемі в додатку до висновку експерта. Виділити [PERSON], [INFO], 1/2 ідеальної частки домоволодіння по [ADDRESS], а саме: коридор (2), кухня (4), передпокій (5), житлову кімнату (6), що становить 55,9 м кв., 1/2 частину колодязя питного №3, 1/2 частину воріт №1, 1/2 частину огорожі № 2, сарай "В", убиральня "г" всього на суму 33495,50 грн.; земельну ділянку площею 545 кв.м, зазначену зеленим кольором на план-схемі в додатку до висновку експерта. Погріб з шийкою вартістю 3053 грн. залишити в спільному користуванні сторін. Земельна ділянка площею 655,0 кв.м, зазначена жовтим кольором на план-схемі в додатку до висновку експерта, залишається в загальному користуванні". [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить винести додаткове рішення щодо її позовної вимоги про визнання права власності на ? частину будинку та надвірних споруд та ? частину земельної ділянки та припинити спільну сумісну власність подружжя. В судове засідання [PERSON] не з»явилась, надала суду заяву про проведення судового засідання без її участі, просила заяву про винесення додаткового рішення задоволити, оскільки відсутність формулювання про визнання права власності в рішенні суду унеможливлює оформлення нею права власності на частину будинку та надвірних споруд та ? частину земельної ділянки, що підтверджується листом КП «ЧООБТІ» від 14 серпня 2017 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти ухвалення додаткового рішення заперечував, посилаючись на те, що заява подана позивачем подана за межами встановленого ч. 2 ст. 220 ЦПК України строку, тобто позивачем пропущено строк для примусового виконання рішення суду. Крім цього вказував на те, що справа розглядалась тривалий час, з позивачем узгоджувалися всі пункти вимог, рішення нею не оскаржувалося. Вислухавши відповідача, частково вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] 04 березня 2011 року звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя, просила провести поділ майна, будинку та земельної ділянки, визнавши за нею право власності на 1/2 частину майна, виділити його в натурі згідно з поданим списком, право власності на 1/2 частину будинку і надвірних споруд в [ADDRESS] та на 0,088 га земельної ділянки за цією адресою, в подальшому просила провести реальний поділ будинку та земельної ділянки (Т.1 а.с.3-6). [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, (Т.1 а.с.28-30), просив відступити від рівності часток і визнати за ним, з урахуванням проживання з ним сина [PERSON], право власності на 2/3 частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд, 2/3 частини земельної ділянки, автомобіль та мисливські рушниці. Розглянувши справу по суті суд ухвалив рішення щодо поділу майна подружжя, виділивши сторонам по ? ідеальної частки домоволодіння по [ADDRESS], та земельні ділянки площами 545 кв.м. Рішення суду сторонами а в апеляційному порядку не оскаржувалось. Разом з цим, дійсно залишились не вирішеними вимоги як первісного, так і зустрічного позовів про визнання права власності на частини будинку та земельної ділянки. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Щодо позовних вимог про визнання права власності сторони надавали пояснення в суді, як вбачається з листа КП «ЧООПБТІ» рішення в частині оформлення права власності не виконано. А відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині ухвалення додаткового рішення про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки рішення суду в примусовому порядку виконанню не підлягало, строк на виконання рішення не встановлений. Також в своїх запереченнях відповідач безпідставно ототожнює такі два поняття як «виконання рішення» і «пред»явлення виконавчого документу до виконання». У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Оскільки під час розгляду справи позивачем вимог про припинення спільної сумісної власності подружжя не ставилось, відповідно в цій частині додаткове рішення не може бути ухвалено.

Outcome: partial