Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми витрат, пов'язаних з утриманням у Харківському університеті Повітряних Сил, зазначаючи, що гр. [PERSON], проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил (далі - Університет) з 01.08.2011 року по 18.04.2014 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах України" (далі Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 24.06.2012 року. 18 квітня 2014 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між: Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 17.04.2014 року № 87. Відповідно до п. 1 (абз.б) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладено між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 24.06.2012р., [PERSON] взяв на себе зобов'язання "відшкодувати Міністерству оборони України витрат пов'язаних з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованості чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу". Гр. [PERSON] зобов'язаний добровільно відшкодовувати витрати на утримання в університеті під час навчання не пізніше п'ятнадцять днів з дати видання наказу про відрахування, що підтверджується його підписом на Загальному розрахунку № 350/176/100-8/511. Гр. [PERSON] був відрахований з університету Повітряних Сил наказом № 87 від 17.04.2014 р., але станом на час подання позову до суду сума заборгованості гр.. [PERSON] перед Університетом погашена не була. В судове засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил (далі - Університет) з 01.08.2011 року по 18.04.2014 року на посаді курсанта. Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах України" (далі Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином [PERSON] 24.06.2012 року. 18 квітня 2014 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 17.04.2014 року № 87 (витяг з наказу додається). Частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" визначено: " Курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку ". На розвиток частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964 був затверджений "Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах " (далі "Порядок відшкодування витрат ..."), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням військової дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Відповідно до пункту 3 вказаного "Порядку відшкодування витрат ..." - відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. А, відповідно до пункту 4 "Порядку відшкодування витрат ..." - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом. На виконання вказаного пункту 3 "Порядку відшкодування витрат ...", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007р. №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений "Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах "(далі - "Порядок розрахунку витрат..."). Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладено між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і відповідачем 24.06.2012р., [PERSON] взяв на себе зобов'язання "відшкодувати Міністерству оборони України витрат пов'язаних з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованості чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу". Гр. [PERSON] був відрахований з університету Повітряних Сил наказом № 87 від 17.04.2014 р., але станом на день подання позову до суду сума заборгованості гр. [PERSON] перед Університетом погашена не була. В той же час, пунктом 7 "Порядку відшкодування витрат ...", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 964, визначено " У разі відмови курсант добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку ". Отже, Харківським університетом Повітряних сил відповідно до вимог "Порядку відшкодування витрат ..." та "Порядку розрахунку витрат..." були розраховані фактичні витрати, пов'язанні з утриманням відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу Університету, загальна сума яких склала 48826,99 грн., що підтверджується "Загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] №350/176/100-8/511 від 17.04.2014 р. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про припинення правовідносин поруки знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved