Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, вимоги якого уточнив та просив суд скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 14 січня 2008 року серія АА № 091665, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції та зняти арешт з об"єкта обтяжень: нерухомого майна, яке знаходиться за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити такий на підставі повідомлених обставин та поданих доказів. Представник відділу ДВС Виноградівського РУЮ не заперечила проти задоволення позовних вимог. Представник Виноградівського РУЮ в особі реєстраційної служби не з'явився в судове засідання, будучи належним чином своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення судового розгляду справи від відповідача не надходило. Судовий розгляд проведено у відсутності представника Виноградівського РУЮ в особі реєстраційної служби у відповідності до ст.169 ЦПК України. Суд дослідив подані сторонами докази, всебічно та повно з'ясував фактичні обставини, на які посилаються сторони, та встановив наступне. Встановлено, що Постановою серії АЕ№165057 від 14.01.2008 року державного виконавця ВДВС Виноградівського РУЮ Марчука А.М. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [ADDRESS]. Постановлено накласти заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON], [INFO]. Копію постанови направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам. Зі змісту Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, наданої Реєстраційною службою Виноградівського РУЮ 27.02.2014 року встановлено наступне. Встановлено, що на підставі вказаної постанови 16.01.2008 року Виноградівська державна нотаріальна контора зареєструвала обтяження - арешт нерухомого майна. У графі об'єкт нерухомого майна вказано: «..невизначено, все рухоме та нерухоме майно. Жодного конкретного нерухомого майна обтяжувачем не вказано, адреса: [ADDRESS]". При цьому, у графі "адреса об'єкта нерухомого майна" вказано "[ADDRESS]". Встановлено також, що згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Виноградівською держнотконторою 16.09.1999 року за реєстром №2573. Земельна ділянка, на якій розташовано даний житловий будинок, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, адреса закарпатська область, [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], що посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№214466, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №011024200190. Проаналізувавши встановлені обставини та зміст оскаржуваної постанови, довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд дійшов висновку, що оспорюване обтяження у виді арешту нерухомого майна було зареєстровано на вказане нерухоме майно безпідставно, так як даний житловий будинок [PERSON] не належав на праві власності ні на час реєстрації, ні на час розгляду справи. Власник житлового будинку [PERSON] [INFO] померла у с.Хижа Виноградівського району. 20.08.2013 року Приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу заведено Спадкову справу №54910075 на спадкодавця. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом до спадщини, що відкрилася на день смерті [PERSON] У процесі оформлення спадщини з'ясувалося, що житловий будинок, що ввійшов до складу спадщини, внесено як об'єкт обтяження до реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, де вказано, що власником нерухомого майна - житлового будинку в [ADDRESS] - є [PERSON]. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Фактичні обставини вказують на те, що до складу спадщини, що відкрилася на день смерті [PERSON], ввійшло нерухоме майно, що належало їй на день смерті, в тому числі житловий будинок за адресою [ADDRESS] Закарпатської області. Позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом. Тому до нього в порядку спадкування перейшло право власності на спірний житловий будинок. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» «обтяження» - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Таким чином, оскаржувана Постанова державного виконавця та внесене до реєстру обтяження нерухомого майна порушують право позивача на розпорядження нерухомим майном, успадкованим ним після смерті заповідача - [PERSON] Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Обрані позивачем способи захисту відповідають визначеним ст.ст.16, 21 ЦК України способам захисту цивільних прав та інтересів. Отже, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved