Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 135524,55 грн. заборгованості за договором позики, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07.06.2013р. сторонами було укладено договір позики №0706, за яким відповідачка отримала позику в сумі 144045,30 грн. на строк до 01.09.2013р. Однак, відповідачка належним чином свої зобов"язання щодо повернення коштів не виконала, у зв"язку з чим в неї виникла заборгованість в сумі 135524,55 грн. Крім того, за порушення умов договору позивач нарахував до стягнення з відповідачки 40657,36 грн. пені. В заяві, яка надійшла до суду 27.06.2014р., позивач уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з відповідачки 135524,55 грн. основного боргу та 15828,52 грн. пені. Позивач в засідання суду не з"явився, в заяві від 02.09.2014р. уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, судова повістка, направлена на її адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу ДМС, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2013р. між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір №0706 безпроцентної позики (поворотна фінансова допомога) (далі - договір), згідно п.1.1 якого позикодавець передає у власність позичальнику готівкові кошти, а останній зобов"язується використати таку позику на власний розсуд і повернути її позикодавцеві в порядку та у строк, визначені цим договором. Відповідно до п.3.1 договору розмір позики становить 144045,30 грн., що еквівалентно 18005,00 дол.США. Позика за цим договором надається на три місяці до 15.09.2013р. Пунктом 5.2 договору встановлено, що на момент підписання договору кошти отримані в повному обсязі. Відповідачка свої зобов'язання за договором позики не виконала в повному обсязі, в зв'язку з чим позивач направив їй вимогу від 25.12.2013р. про сплату заборгованості в сумі 135524,55 грн. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріалами справи стверджується, що відповідачка дійсно отримала у позивача грошові кошти в сумі 144045,30 грн. та на даний час борг не повернула в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки 135524,55грн. основного боргу підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та підтверджені належними доказами. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Виходячи зі змісту ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За невиконання договору позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день затримки повернення грошей (п.6.2 Договору). Нарахування позивачем до стягнення з відповідачки 15828,52 грн. відсотків проведено згідно вимог чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved