Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02.12.2019 з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2019 року. 30.05.2020 позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис №473. [INFO] від шлюбу у них народилася донька - [PERSON] . У зв`язку з тим, що у позивача змінився сімейний стан та на його утриманні є ще одна малолітня дитина, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь [PERSON] , на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 02.12.2019 по справі №278/2422/19, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 15.01.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 04.02.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку із народженням дитини від іншого шлюбу. В судовому засідання представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того вказав, що погіршення майнового стану позивача також підтверджено копіями договору позики від 10 липня 2019 року та рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 05 квітня 2021 року, згідно яких позивач несе додаткові витрати. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені вчасно та належним чином. Від відповідача надійшла заява, в якій вона просила відкласти розгляд справи у зв`язку з її тимчасовою непрацездатністю. Враховуючи те, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотання відповідача, в тому числі 26 лютого 2021 року розгляд справи відкладено за заявою [PERSON] , в якій вона покликалась на тимчасову непрацездатність у зв`язку з хворобою та на підтвердження вказаних обставин відповідачем в подальшому не надано до суду будь-яких доказів, та те, що відповідачем до заяви від 01.06.2021 не додано доказів її тимчасової непрацездатності у зв`язку з хворобою, заслухавши думку представника позивача, суд дійшов висновку, що наведені відповідачем підстави для відкладення розгляду справи є неповажними та вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та її представника. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2005 року по 15 листопада 2018 року, в якому [INFO] у них народилася дочка, [PERSON] . Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON] [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2019 року. 30.05.2020 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В період спільного проживання у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобов`язаний це зробити. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Суд вважає, що зазначена позивачем така підстава для зменшення розміру аліментів, як зміна сімейного стану, а саме - народження другої дитини, не може в даному випадку бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки [PERSON] також зобов`язаний як батько утримувати свою дитину. До того ж, позивач [PERSON] є працездатною особою і спроможний платити аліменти в розмірі, який визначений судовим рішенням. Суд не приймає до уваги покликання представника позивача на наявність договору позики від 10 липня 2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем, як на підставу зменшення розміру аліментів, оскільки даний договір укладено до винесення рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] . Крім того, як вбачається з довідки АТ "Житомиробленерго", починаючи з 2019 року заробітна плата [PERSON] збільшилась, що свідчить про відсутність підстав для висновку про погіршення його матеріального стану. Також суд не приймає до уваги покликання представника позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог, на рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 05.04.2021 по справі №296/1803/21, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання та утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , оскільки дане рішення ухвалено після звернення позивача до суду з цим позом. Крім того, з рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 05.04.2021 вбачається, що при його винесенні судом враховано наявність у [PERSON] на утриманні неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та суд дійшов висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі, визначеному судом. Також слід зазначити, що при розгляді справи №296/1803/21 [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог та не покликався на те, що у зв`язку з задоволенням позовних вимог, сукупний розмір відрахувань з його заробітної плати, враховуючи рішення Житомирського районного суду від 02 грудня 2019 року, перевищуватиме максимальний розмір, визначений до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи те, що позивачем не надано доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану, а наявність іншої дитини, не є безумовною причиною для зменшення розміру аліментів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі. Виходячи з вищевказаного,

Outcome: dismissed