Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду із заявою (з урахуванням уточнень від 19.02.2021 року), в якій просить встановити факт належності громадянці України, [PERSON] , [INFO] , договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,7 кв.м., від 31.01.2013 року, укладеного між продавцем [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., реєстровий № 268; встановити факт належності громадянці України, [PERSON] , договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] (колишній будинок [ADDRESS] ) та земельної ділянки площею 0,1497 га, кадастровий № 6310138500:14:009:0002 в [ADDRESS] (колишній будинок [ADDRESS] ), від 21.08.2015 року, укладеного між продавцями [PERSON] та [PERSON] в частках, вказаних в договорі, та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, реєстровий № 2642. На обґрунтування уточненої заяви заявник посилалася на те, відповідно до паспорту громадянина України, отриманого 10.01.2020 року за номером документу 004432160, персональний номер № 1983092509565, вона є [PERSON] , [INFO] . У паспорті зазначений ідентифікаційний номер заявника [NUMBER] . Так, у правовстановлюючих документах прізвище заявника вказано з помилками, які утворилися при перекладі паспорту громадянина Таджикистану. Всі правочини заявник вчиняла за старою посвідкою, де прізвище вказано " [PERSON] ". Так, 31.01.2013 року між продавцем [PERSON] та [PERSON] , як зазначено у договорі, укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,7 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., реєстровий № 268. При укладенні договору заявником була надана посвідка на постійне проживання громадянки Таджикистану [PERSON] . [INFO] між продавцями [PERSON] та [PERSON] в частках, вказаних в договорі, та [PERSON] , як вказано у договорі, укладено договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] (колишній будинок [ADDRESS] ) та земельної ділянки площею 0,1497 га, кадастровий № 6310138500:14:009:0002 в [ADDRESS] (колишній будинок [ADDRESS] ), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, реєстровий № 2642. При укладенні договору заявником була надана посвідка на постійне проживання громадянки Таджикистану [PERSON] . На теперішній час у заявника з*явилися труднощі в користуванні, розпорядженні власністю, оскільки правовстановлюючі документи мають помилку у прізвищі покупця. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.11.2020 року відкрито окреме провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження, призначене судове засідання у справі. 19.02.2021 року заявником [PERSON] подано уточнену заяву. Представник заявника - адвокат Гончарова З.П. надала заяву про слухання справи без її участі, заяву просить задовольнити у повному обсязі. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О. у судове засідання не з*явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лантьєва В.В. надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно копії паспорту заявника персональний номер [NUMBER] , дата видачі 05.02.2021 року, орган, що видає 6323, паспорт громадянина України видано на ім*я "Кадирова Марал Бегенчовна". В процесі судового розгляду встановлено, що 31.01.2013 року між продавцем [PERSON] та [PERSON] , укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,7 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., реєстровий № 268. 21.08.2015 року між продавцями [PERSON] та [PERSON] в частках, вказаних в договорі, та [PERSON] , як вказано у договорі, укладено договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] (колишній будинок [ADDRESS] ) та земельної ділянки площею 0,1497 га, кадастровий № 6310138500:14:009:0002 в [ADDRESS] (колишній будинок [ADDRESS] ), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, реєстровий № 2642. При формуванні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна щодо суб*єкта, де у параметрі запиту вказаний РНОКПП заявника [NUMBER] , вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,1497 га, кадастровий № 6310138500:14:009:0002 в [ADDRESS] , та квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,7 кв.м., є [PERSON] . Так, у правовстановлюючих документах прізвище заявника вказано з помилками, які утворилися при перекладі паспорту громадянина Таджикистану, оскільки всі правочини заявником вчинено на підставі посвідки на постійне проживання серії [NUMBER] , де прізвище заявника вказано як " [PERSON] ". Дані про вірне написання прізвища, ім`я та по-батькові заявника як « [PERSON] », окрім паспорта громадянина України, підтверджується: -даними паспорту громадянина України заявниці [PERSON] , уродженки с.Джилікуль Танджикістан, дата видачі 05.02.2021 року, персональний номер [NUMBER] , в якому зазначений РНОКПП [NUMBER] , який збігається із РНОКПП особи, зазначеної як « [PERSON] », у правовстановлюючих документах на нерухомість, про належність яких заявлено вимоги; - даними, зазначеними у картці фізичної особи - платника податків, виданої податковими органами 05.05.2009 року із присвоєнням ідентифікаційного номеру [NUMBER] [PERSON] ; - інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності за особою із РНОКПП [NUMBER] права власності на вищезазначені об`єкти нерухомості ; - довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Департаментом реєстрації Харківської міської ради, з якої вбачаться, заявниця [PERSON] , [INFO] , з 16.08.2016 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; - довідкою № 11886 про реєстрацію особи громадянином України, виданою 13.12.2019 року [PERSON] , [INFO] , уродженки Республіки Таджикистан, та наданням дозволу на отримання паспорту громадянина України особі, яка має посвідку на постійне проживання № [NUMBER] , виданої 13.06.2019 року; - копією посвідки на постійне проживання [NUMBER] , виданої 16.02.2009 року, на ім`я « [PERSON] », [INFO] , уродженки Таджикістан, із зазначенням адреси реєстрації: Харківська область, Кегичівський район, с.Розсхувата, що збігається із адресою, зазначеною у правовстановчих документах. На підставі аналізу наданих з боку заявниці документів суд дійшов переконання, що у правовстановлюючих документах прізвище заявниці вказано з помилками, які утворилися при перекладі паспорту громадянина Таджикистану, з врахуванням того, що вказані правочини посвідчувалися за старою посвідкою на постійне проживання, де прізвище заявниці було вказано " [PERSON] ". Факт належності правовостановлюючих документів має для заявника юридичне значення для подальшого права розпоряджатися своїм майном, тому заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved