Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ПрАТ «СК Галицька» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди (далі - ДТП) та просив стягнути з відповідачів ПрАТ «СК Галицька» та [PERSON] матеріальну шкоду (страхове відшкодування) в розмірі 70480 грн 00 коп., витрати за послуги евакуатора в розмірі 1000,00 грн, а також, витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що 18 грудня 2017 року о 17-15 годині відповідач [PERSON] , керуючи автомобі\-лем марки «Шевроле» державний номер [NUMBER] , рухаючись на автодорозі М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, південний під"їзд до м. Чернігова на 9-му км. в напрямку м. Київ, не впоравшись з керуванням, виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-21011 державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок зіткнення, транспортний засіб, яким керував позивач [PERSON] отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача відповідно до повідомлення в телефоному режимі відповідачем - ПрАТ СК "Галицька" , позивачем оцінені у розмірі 70 480 грн. Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 28.02.2018 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження відповідно до ст.38 КУпАП. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/508529 була застрахована відповідальність заподіювача шкоди, що керував забезпеченим транспортним засобом «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілому 100 000 грн, з безумовною франшизою 0,00 грн. Оскільки, відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/508529 відповідальність заподіювача шкоди застрахована у ПрАТ СК "Галицька", на день звернення до суду страхове відшкодування позивачу в сумі 70 480,00 грн, не виплачено, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Заперечуючи проти позовних вимог представник ПрАТ СК "Галицька" у відзиві на позов вказав, що Протоколом від 19.09.2018, між ПрАТ СК "Галицька" та [PERSON] було узгоджено розмір страхового відшкодування в порядку, передбаченому п.36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхова компанія виплатила позивачу узгоджене страхове відшкодування в сумі 5000 грн. Таким чином Страховик виконав перед Позивачем всі свої зобов"язання взяті на себе відповідно до ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а отже вимоги до ПрАТ СК "Галицька" вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню ( а.с.37-39). 26 грудня 2018 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. 04 січня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання. 13 березня 2019 року ухвалою суду у підготовчому засіданні за клопотанням представника позивача призначено автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження по справі. 16 липня 2019 року ухвалою суду провадження у справі було поновлено в зв`язку із отриманням результатів експертизи та призначено підготовче засідання на 12 серпня 2019 року. 12 серпня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче засідання і призначено справу до судового розгляду по суті, та на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, за заявою представника позивача позов [PERSON] в частині позовних вимог до [PERSON] - залишено без розгляду. В судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача через канцелярію суду подано заяву, відповідно до якої зменшенні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з підстав наведених в позові, розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав: Згідно з п.п.2,3 ч.1 ст.988 ЦК України, п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку вжити заходи щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові та у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У відповідності до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи такі обставини. 18 грудня 2017 року приблизно о 17:15 годині [PERSON] , керуючи автомобі\-лем марки «Шевроле» державний номер [NUMBER] , рухаючись на 9 кілометрі автодороги М01, не обрав безпечної швидкості руху, та не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки "ВАЗ", державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та відносно нього закрито провадження по справі у зв"язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.46). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у приватному акціонерному товаристві страховій компанії «Галицька» (далі - ПрАТ СК «Галицька»), що підтверджується полісом № АМ/0508529 від 04 жовтня 2017 року, який на час ДТП був чинним, та яким встановлена страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну у розмірі 100 000 грн, франшиза - нуль (а.с.50). Відповідно до протоколу узгодження розміру страхового відшкодування від 19 вересня 2018 року ПрАТ СК «Галицька» та [PERSON] прийшли до згоди про розмір страхового відшкодування в сумі 5 000 грн. (а.с.43). Згідно з розрахунком на виплату вирішено виплатити [PERSON] узгоджену суму страхового відшкодування - 5 000 грн. та на зазначену суму було видане відповідне платіжне доручення за № 2340 від 29 січня 2019 року (а.с.41,44). Про отримання даної суми не заперечується і стороною позивача. З протоколу узгодження розміру страхового відшкодування від 19 вересня 2018 року вбачається, що страховик ПрАТ СК «Галицька» і потерпілий [PERSON] прийшли до згоди про розмір страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль в сумі 5 000 грн без проведення експертизи ( п.п.1,2). При цьому, потерпілий і страховик заявили, що ні в процесі укладення цього протоколу, ні в процесі виконання його умов не були, не будуть і не можуть бути порушені їх права та права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави (п.3). Сторони при підписанні цього протоколу зазначили, що не мають одна до одної будь-яких взаємних претензій, а ці висновки є остаточними та вичерпними і не можуть бути уточнені при проведенні наступних експертиз, а цей протокол є підставою для виплати страхового відшкодування (п.5). З моменту підписання цього протоколу сторони не вважають себе пов"язаними будь-якими правами та зобов"язаннями за договором страхування, зобов"язання за яким зараховані цим протоколом і буде проведено виплату страхового відшкодування (а.с.43). Наведене свідчить про те, що потерпілий [PERSON] на час підписання зазначеного протоколу, добровільно погодився на виплату йому страхового відшкодування лише в розмірі 5000 грн. Враховуючи наведене вище, та прийнявши до уваги виплату [PERSON] узгодженого та компромісного з потерпілою особою, а саме позивачем по справі, страхового відшкодування згідно Протоколу узгодження розміру страхового відшкодування в порядку, що передбачений п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 року, позивач прийняв на себе зобов`язання не пред`являти до Страховика за фактом настання страхової події, що сталася «18» грудня 2018 року за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Шевроле" реєстраційний номер [NUMBER] , будь-яких претензій. Окрім того, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що автомобіль марки ВАЗ 21011 державний номер [NUMBER] перебуває у нього в користуванні на достатній правовій підставі відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 та має право на відшкодування завданої шкоди, оскільки згідно довіреності на а.с.11 йому надано право на користування (експлуатацію, володіння) транспортним засобом ВАЗ 21011 державний номер [NUMBER] . У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 77-79 ЦПК України визначено, що докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Ч.6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Підсумовуючи викладене, надавши правову оцінку представленим доказам у сукупності з фактичними обставинами справи, проаналізувавши характер правовідносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог [PERSON] до ПрАТ СК «Галицька» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди джерелом підвищеної небезпеки - відмовити. У зв`язку із необґрунтованістю позовних вимог, в порядку ст. 141 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: dismissed