Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (далі - АКІБ "УкрСиббанк"), правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11197363000, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 95000,00 доларів США, що за курсом НБУ на день укладення договору становило 479750,00 грн, на строк з 15 серпня 2007 року до 15 серпня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитом у межах установленого строку кредитування становила 8,7% річних. По закінченню тридцяти календарних днів, починаючи з дня видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2. договору. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів в порядку та у розмірах, визначених договором. У подальшому АКІБ "УкрСиббанк" і [PERSON] врегулювали порядок договірного списання коштів за кредитним договором, уклавши 09 листопада 2011 року додаткову угоду №1. 14 листопада 2011 року АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладеного додаткову угоду №2 до кредитного договору, за умовами якої банк зобов'язався надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом, встановленим у базовій валюті, що дорівнює 1259961,31 грн. Кредитування позичальника здійснювалось шляхом надання окремих частин кредитних коштів (траншів) в національній валюті в межах ліміту кредитної лінії та перерахування на поточний рахунок в національній валюті [NUMBER], відкритий позичальником в банку. Процентна ставка за користування кредитом на період з 14 листопада 2011 року до 14 листопада 2012 року становила 8,7% річних, а з 14 листопада 2012 року і до закінчення дії договору - 11,20% річних. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів в порядку та у розмірах, визначених договором та додатковою угодою. На виконання умов додаткової угоди від 14 листопада 2011 року №2 банк надав позичальнику [PERSON] транш у сумі 632640,89 грн. П. 1.1.2. договору про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (зі змінами і доповненнями) передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та терміни, визначені договором, але у будь-якому випадку позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 15 серпня 2028 року. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 20 жовтня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (зі змінами і доповненнями) склала 668047,43 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 593855,93 грн; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 67346,02 грн; пеня за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 67346,02 грн; пеня за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 1347,99 грн; пеня за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 5497,49 грн. 15 серпня 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000, між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки №133458, відповідно до умов якого [PERSON] поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору. З цих підстав ПАТ "УкрСиббанк" просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 668047,43 грн та присудити з [PERSON], [PERSON] судовий збір у сумі 3654,00грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 95000,00 доларів США, що за курсом НБУ на день укладення договору становило 479750,00 грн, на строк з 15 серпня 2007 року до 15 серпня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитом у межах установленого строку кредитування становила 8,7% річних. По закінченню тридцяти календарних днів, починаючи з дня видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2. договору. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у строки та у розмірах, визначених договором (а. с. 12-21). Додатковою угодою від 09 листопада 2011 року №1 внесено зміни до порядку договірного списання коштів за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (а. с. 22-23). 14 листопада 2011 року АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, згідно з якою банк зобов'язався надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом, встановленим у базовій валюті, що дорівнює 1259961,31 грн. Кредитування позичальника повинно було здійснюватись шляхом надання окремих частин кредитних коштів (траншів) в національній валюті в межах ліміту кредитної лінії та перерахування на поточний рахунок в національній валюті [NUMBER], відкритий позичальником в банку. Процентна ставка за користування кредитом на період з 14 листопада 2011 року до 14 листопада 2012 року становила 8,7% річних, а з 14 листопада 2012 року і до закінчення дії договору - 11,20% річних. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів в порядку та у розмірах, визначених договором та додатковою угодою (а. с.24-27). На виконання умов додаткової угоди від 14 листопада 2011 року №2 позивач надав позичальнику [PERSON] транш у сумі 632640,89 грн. П. 1.1.2. договору про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (зі змінами і доповненнями) передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та терміни, визначені договором, але у будь-якому випадку позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 15 серпня 2028 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (зі змінами і доповненнями) зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування ним. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 8.1. договору про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (зі змінами і доповненнями) за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів кредитодавець має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена в гривні. Пеня за прострочення позичальником термінів сплати кредиту складає 1347,99 грн, а пеня за прострочення термінів сплати процентів за користування ним - 5497,49 грн. Пеня нарахована банком з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. П. 4.6. договору про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (зі змінами і доповненнями) банку надано право вимагати дострокове повернення заборгованості за кредитним договором у разі порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів оплати процентів більш ніж на один місяць. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене позичальником протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вимоги про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором. При цьому у випадку неотримання позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту (вимоги) у результаті зміни позичальником адреси без попереднього письмового повідомлення про це банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41-ий календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту (п. 12.1. договору). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] прострочив сплату чергового платежу за кредитом більш ніж на місяць, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокове повернення кредиту, процентів за його користування та пені за порушення строків сплати кредиту й процентів за його користування. 12 вересня 2014 року банк надіслав рекомендованим листом із повідомленням позичальнику вимогу про необхідність достроково сплатити заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (зі змінами і доповненнями), проте [PERSON] не виконав її (а. с. 37, 39). Загальна сума заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (зі змінами і доповненнями) складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 593855,93; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 67346,02 грн; пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 1347,99 грн; пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 5497,49 грн. Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000, між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки від 15 серпня 2007 року №133458, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася відповідати за несвоєчасне та неповне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору (а. с. 28-30). У зв'язку з укладенням додаткової угоди від 14 листопада 2011 року №2 до договору про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 до договору поруки 14 листопада 2011 року також було внесено зміни (а. с. 31). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1.1., п. 1.3., п. 1.4. договору поруки 15 серпня 2007 року №133458 (зі змінами і доповненнями), [PERSON] у випадку невиконнаня позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісійних платежів, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами договору про надання споживчого кредиту. Отже, суд вважає, що відповідач [PERSON] є солідарним боржником перед позивачем у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань, взятих на себе кредитним договором. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2007 року №11197363000 (зі змінами і доповненнями) у сумі 668047,43 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 593855,93 грн; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 67346,02 грн; пеня за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 67346,02 грн; пеню за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 1347,99 грн; пеню за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 5497,49 грн. Відповідно до ст. 88 ЦК України суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1827,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 553-554, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та,

Outcome: approved