Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

18 квітня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину інваліда. В своїх позовних вимогах просить стягнути з відповідача на її користь суму понесених додаткових витрат на лікування дитини-інваліда [PERSON] , [INFO] в розмірі 12673 грн. 85 коп. В обґрунтуванні позову посилається на те, що вона разом з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття доньки. З 2018 року дитина є інвалідом дитинства, потребує постійного лікування, отримання необхідних ліків на постійній основі та проведення медичного обстеження. Додаткові витрати на лікування є більшими ніж сума отримуваних нею аліментів на утримання. За період з 2017 року по березень 2019 року вона понесла додаткові витрати на лікування, медичне обстеження, санаторно-курортне лікування дитини у розмірі 12673 грн. 85 коп. Добровільно відповідач відмовляється нести додаткові витрати на дитину, що змусило її звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 15 травня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін, відповідачу роз`яснено право та встановлено термін для подання відзиву. Копію вказаної ухвали суду відповідач отримав особисто 31 липня 2019 року. 08 серпня 2019 року відповідач подав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтуванні посилається на те, що сума 12673 грн. 85 коп. є необґрунтованою, оскільки відсутні консультаційні висновки спеціаліста за 4 квартал 2018 року на 1 квартал 2019 року. Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив, передбаченим ст.179 ЦПК України, не скористалася. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що їх спільна з відповідачем дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Дитина є інвалідом дитинства, потребує постійного медичного обстеження, лікування, реабілітації. За період з вересня 2017 року по березень 2019 року, по чеках та квитанціях, які нею збереглися, додаткові витрати на дитину склали 12673 грн. 85 коп. Батько дитини відмовляється надавати додаткові кошти на лікування дитини, тому вона звернулася з даним позовом до суду. Вона не працює, минулого місяця перенесла інсульт, самостійно здійснює постійний догляд за хворою дитиною. Проживає вона у власній квартирі. Її доходами є щомісячна соціальна допомога в розмірі 1860 грн. 90 коп. та аліменти, які стягуються з відповідача в розмірі 1700-1900 грн. на місяць. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що відповідно до вимог ст.185 Сімейного кодексу України, відповідач зобов`язаний нести додаткові витрати на хвору дитину. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він в даний час має іншу сім`ю, в якій народилася ще одна дитина. Працює пилорамщиком у виробничому підрозділі служби колії Знам`янської дистанції захисних лісонасаджень регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця». Аліменти на утримання дитини сплачує регулярно щомісяця, заборгованість відсутня. Рухомого та нерухомого майна на праві власності не має. Інвалідності немає, стан здоров`я посередній. Вважає, що позивач повинна йти працювати, щоб також приймати участь в утриманні дитини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги не визнає повністю, оскільки дитина не є інвалідом дитинства, відсутня медична документація на підтвердження вказаної обставини. Крім того, мати дитини не займається її розвитком, тому вона у свої 4 роки не говорить. Проте, вважає, що можливо такі витрати як проведення МРТ поділити між сторонами порівну. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 листопада 2015 року, сторони у справі є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.5) [PERSON] є дитиною-інвалідом, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] . (а.с.6) Згідно довідки КП «Житлосвіт 2012» від 18 березня 2019 року, [PERSON] разом зі своє донькою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 8) Згідно рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2016 року з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття доньки. (а.с.9) 31 серпня 2018 року [PERSON] зверталася до [PERSON] з письмовим проханням надати матеріальну допомогу на лікування і обстеження доньки. (а.с.10, 11) Відповідно до наданих суду консультаційних висновків спеціалістів 2017-2019 років пацієнта [PERSON] , 2015 року народження, остання має діагноз гострий аденоїдит І ступеня та потребує відповідно до хвороби застосування медичних препаратів. (12, 13,14, 15, 16, 17, 19) Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 04 травня 2018 року [PERSON] має діагноз дитячий аутизм з когнітивною недостатністю і стереотипною поведінкою. (а.с.18) Згідно епікризу виписної з медичної карти стаціонарного хворого №5745 ТМО "Психіатрія" у м.Києві, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні з 17 вересня по 05 жовтня 2018 року з приводу дитячого аутизму. (а.с.20) Згідно виписки №108 із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] остання перебувала в КП "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" в період з 05 по 09 листопада 2018 року з діагнозом психічний розлад внаслідок раннього органічного ураження головного мозку із стійкими порушеннями рівня функціонування, когнітивна недостатність. (а.с.27) Відповідно до наданих суду позивачем оригіналів документів (квитанцій, чеків, квитків) вбачається, що [PERSON] за період з серпня 2017 року по березень 2019 року, окрім придбання медичних препаратів, понесла витрати на проїзд до медичних закладів до м.Києва і м.Кропивницький, 5-денний відпочинок на морі в с.Кирилівка Запорізької області, добровільні внески, прийом до приватного лікаря, проходження МРТ. Всього позивачем надано суду доказів на понесення витрат на загальну суму 12673 грн. 85 коп. Встановлено, що [PERSON] отримує від УСЗН Світловодської міськради допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю від 07 грудня 2018 року в сумі 1860 грн. 90 коп. щомісяця, з встановленим кінцевим терміном виплати вказаної допомоги - 19 листопада 2020 року. (а.с.103-106) Відповідачем на підтвердження своїх заперечень до позовних вимог надано ксерокопії листків непрацездатності [PERSON] за період з 09 червня 2019 року по 25 липня 2019 року та довідку з місця роботи про доходи за червень-серпень 2019 року. Встановлено, що заробітна плата відповідача становить в середньому 9000-10000 грн. в місяць.(а.с.82-86) Інших доказів на підтвердження свого матеріального та сімейного стану відповідачем не надано. Згідно рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2017 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину за період з 2016 року по серпень 2017 року. Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Додаткові витрати можуть стягуватися лише з батьків дитини і виключно в твердій грошовій сумі. Участь у цих витратах суд приймає виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин. Істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи - висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, медичний огляд, санаторно-курортне лікування тощо) Розмір додаткових витрат на дитину повинен обгрунтовуватися відповідними документами, витрати на спеціальний медичний огляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , 2015 року народження є спільною дитиною сторін у справі. Дитина є інвалідом з дитинства, страждає на дитячий аутизм, потребує постійного нагляду лікарів, застосування медичних препаратів. Стан здоров`я дитини підтверджується медичним висновком Світловодської ЦРЛ №28/1/1258 від 20 листопада 2018 року. В зв`язку з чим, твердження представника відповідача, що дитина не є інвалідом і не підпадає під дію ст.185 Сімейного кодексу України є безпідставним та таким, що не відповідає дійсності. Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка ніде не працює, здійснює постійний догляд за дитиною інвалідом. Її доходами є соціальна допомога в розмірі 1860 грн. 90 коп. та сплачувані відповідачем аліменти на утримання дитини в розмірі близько 2000 грн. Відповідач проживає окремо від позивача та спільної дитини, в іншому населеному пункті - м.Знам`янка Кіровоградської області. В поясненнях стверджував, що має іншу сім`ю, ще одну неповнолітню дитину, не має на праві власності рухомого та нерухомого майна, хворіє, працює та інших доходів, окрім заробітної плати немає. Проте на підтвердження вищевказаних обставин належних та допустимих доказів не надав, ні разом з відзивом на позов, ні перед початком судового розгляду справи по суті. Таким чином, з урахуванням встановлених в суді обставин справи, враховуючи вимоги ст.185 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько дитини, який сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, в зв`язку з її хворобою. Вирішуючи питання про розмір додаткових витрат, які підлягають стягнення, суд враховуючи всі надані оригінали квитанцій, чеків, квитків не враховує кошти витрачені на відпочинок на морі в с.Кирилівка Запорізької області в розмірі 3425 грн. (відсутній відповідний висновок лікаря з рекомендацією), квитанцію про оплату прийому приватного лікаря на суму 110 грн. (відсутні відомості хто сплачував, який лікар здійснював прийом, його медичний висновок, в якому медичному закладі) та 2000 грн. сплачені [PERSON] ТМО "Психіатрія" в якості добровільної пожертви 25.09.2018 року. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню лише кошти на загальну суму 7107 грн. 65 коп. Вимоги про стягнення решти витрат на суму 5535 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, вимоги задоволено частково, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 430 грн. 93 коп.

Outcome: partial