Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказав, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № DO00A+28391212 від 22.10.2013 р. [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи разом складають договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог передбачених ст. 6 ЗУ "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст. 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг" встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Згідно умов Договору відповідач отримав від ПАТ КБ ПриватБанк у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 21114-10-88, рік випуску: 2013, тип ТЗ: універсал, № кузова/шасі: Y6L211140DL215616, реєстраційний номер: АА4991ОВ та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ ПриватБанк. п.3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. У порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання належним чином не виконані. Відповідно до п. 2.8.4.8.2.4. договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобовязаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, яка відповідно розділу 2.8.4.1. "Визначення термінів та тлумачення" означає залежно від контексту грошові зобовязання лізингоодержувача перед лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобовязаннями. Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у ст..10 ЗУ «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Таким чином, відповідно до умов договору станом на 14.03.2016р. заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 90130,98 грн., а саме: 66435,12грн. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 19086,44грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 4472,41грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 137,01грн. заборгованість з пені. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 90130,98 грн. за договором фінансового лізингу № DO00A+28391212 від 22.10.2013 р. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.74,76 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просить стягнути з відповідача , також, витрати за оголошення у пресі, тому, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився, згідно до ч.9 ст.74 ЦПК України був повідомлений належним чином про час розгляду справи, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надійшла. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № DO00A+28391212 від 22.10.2013 р. [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи разом складають договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 ЦК України (а.с.8). Згідно умов Договору [PERSON] отримав від ПАТ КБ ПриватБанк у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 21114-10-88, рік випуску: 2013, тип ТЗ: універсал, № кузова/шасі: Y6L211140DL215616, реєстраційний номер: АА4991ОВ та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у додатку 2 графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ ПриватБанк. Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт. Відповідно до п. 2.8.4.8.2.4. договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобовязаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, яка відповідно розділу 2.8.4.1. "Визначення термінів та тлумачення" означає залежно від контексту грошові зобовязання лізингоодержувача перед лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобовязаннями. Згідно ст.1 ч.2 ЗУ «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу (далі договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно ч.1 ст.10 ЗУ «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право: інвестувати на придбання предмета лізингу як власні, так і залучені та позичкові кошти; здійснювати перевірки дотримання лізингоодержувачем умов користування предметом лізингу та його утримання; іідмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору; вимагати повернення предмета лізингу та виконання грошових зобов'язань за договором сублізингу безпосередньо йому в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов'язань лізингоодержувачем за договором лізингу. Згідно ч.2 ст.10 ЗУ «Про фінансовий лізинг» лізингодавець зобов'язаний: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров'я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Згідно ч.2 ст.11 ЗУ «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або непроведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. Згідно ст..549 ч.1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов,язання. Згідно до ст..610 ЦК України порушенням зобов,язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов,язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст..612ч.1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов,язання. Відповідно до приписів ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно з розрахунком заборгованості за укладеним договором, з яким погоджується суд, розмір невиконаних зобов*язань [PERSON] перед банком станом на 14.03.2016 року становить 89993,97 грн., а саме: 66435,12 грн. заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 19086,44грн. заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 4472,41грн. заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу (а.с.6-7), тому, у зв,язку з порушенням відповідачем умов договору фінансового лізингу вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 137,01 грн. за несвоєчасність виконання зобов,язань за вищевказаним договором фінансового лізингу слід відмовити з наступних підстав. Так, згідно\~ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.\~\~ Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог\~Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року\~щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно\~ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої\~статті 4 ЦПК України\~(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої\~статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Згідно матеріалів справи відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р\~місто Єнакієве Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянкою України, яка зареєстрована та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені у розмірі 137,01грн., яка згідно розрахунку позивача нарахована за період після 14.04.2014р., є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає. Відповідно до платіжного доручення № BOОО3В133W від 23.05.2016р. позивачем здійснено платіж за розміщення оголошення у пресі про виклик до суду [PERSON] в сумі 280,00 грн. (а.с.31), тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно до ст.ст.79,88 ЦПК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial