Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позвач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюз Тревел" про стягнення коштів, упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 03 січня 2015 року ним укладено з ТUI Турагенція ФОП [PERSON] договір на туристичне обслуговування № 44 від 03.01.2015 року, за умовами якого турагент від імені туроператора зобов»язувалось за замовленням позивача забезпечити надання комплексу туристичних послуг: авіа переліт за маршрутом «Київ-Шарм Ель Шейх-Київ»; проживання у готелі 5*, строком з 20 по 29 січня 2015 року на дві особи для туристів [PERSON] та [PERSON] Ним за вказаним договором проведена оплати послуг в сумі 27 020 грн. 00 коп. Проте, 17 січня 2015 року турагент повідомив позивача про те, що подорож не відбудеться у зв»язку з припиненням відправлення туристів туроператором - ТОВ "Ньюз Тревел", про що міститься повідомлення на його сайті, й сплачені ним кошти йому не повернуті. Оскільки відповідач не повернув йому кошти, вважає, що йому завдані збитки в упущеній вигоді (різниця між курсами валют) в загальній сумі 9 127 грн. 13 коп., та моральна шкода, яку він оцінює в 15 000 грн. 00 коп., й просить стягнути на його користь. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 17 лютого 2015 року (а.с. 49), позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у цілому. Відповідач ТОВ "Ньюз Тревел" в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.47). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, письмові доводи та заперечення сторін, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 03 січня 2015 року [PERSON] укладено з ТUI Турагенція ФОП [PERSON] договір на туристичне обслуговування № 44 від 03.01.2015 року, за умовами якого турагент від імені туроператора зобов»язувалось за замовленням позивача забезпечити надання комплексу туристичних послуг: авіа переліт за маршрутом «Київ-Шарм Ель Шейх-Київ»; проживання у готелі 5*, строком з 20 по 29 січня 2015 року на дві особи для туристів [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-7) [PERSON] за вказаним договором проведена оплати послуг ТUI Турагенція ФОП [PERSON] в сумі 27 020 грн. 00 коп. (а.с.8, 15), проте 17 січня 2015 року турагент повідомив позивача про те, що подорож не відбудеться у зв»язку з припиненням відправлення туристів туроператором - ТОВ "Ньюз Тревел", про що міститься повідомлення на його сайті, й сплачені ним кошти йому не повернуті. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до п.6.1 Договору у випадку порушення (невиконання чи неналежне виконання) своїх зобов»язань за договором однією із сторін, сторона, що порушила зобов»язання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України. За договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування (ст. 20 Закону України «Про туризм»). Оскільки відповідачу перераховані кошту туроператором в розмірі 25 000 грн. 45 коп., й вказаною сумою відповідач наразі володіє, то саме вказана сума має бути стягнута з нього на користь позивача (а.с.21). При цьому, вся сума в розмірі 27 020 грн. 00 коп. була сплачена позивачем саме ТUI Турагенція ФОП [PERSON] (а.с.8, 15), але вимого до інших осіб позивачем не заявлені, а тому в решті суми - 2 019 грн. 55 коп. (27 020 грн. 00 коп. - 25 000 грн. 45 коп.= 2 019 грн. 55 коп.) необхідно відмовити. Безпідставними й необґрунтованими є вимоги про стягнення упущеної вигоди, які задоволенню не підлягають, оскільки згідно спірних правовідносин підстав для застосування ст. 623 ЦК України немає. Суд, вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює у розмірі 15 000 грн. 00 коп., вважає такі вимоги є необґрунтованими, заснованими на формальних припущеннях, а тому підлягають відмові у їх задоволенні, виходячи із наступних підстав. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну туриста, встановлюється законом, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена більша відповідальність туроператора (ст. 20 Закону України «Про туризм»). Відповідно до частини 2 статті 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Проте, не всі докази позивача обґрунтовані та доведені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України) Ставлячи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач не обґрунтував належність та допустимість доказів до даних правовідносин та з яких міркувань виходив, визначаючи її розмір, виходячи із формальних міркувань про розмір завданої моральної шкоди, відтак не довів в судовому засіданні рівень душевних страждань, яких він зазнав у зв"язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього самого, членів його сім"ї чи близьких родичів, на які він мав би послатися як на підставу свої доводів. Особа має право, відповідно до ч.1, п.2. ч.2 ст.23 ЦК України, на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані, обставини, на які він посилається, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, причинний зв"язок між вказаною моральною шкодою і протиправною діяльністю відповідача судом не встановлені, а тому законні підстави для задоволення такої вимоги відсутні. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про захист прав споживачів». За таких підстав, приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини третьої статті 88 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягають стягненню пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог 250 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, ст. 526 ЦК України, Закону України «Про туризм»,

Outcome: partial