Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У зв`язку з тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 10 лютого 2012 року, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 2000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, позивач виконав свої зобов`язання, однак відповідач не виконує взяті на себе обов`язки по погашенню кредиту, утворилась заборгованість, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 116346 гривень 01 копійок та судові витрати по справі. Представник позивача, ПАТ КБ "ПриватБанк", в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Одночасно з позовом від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином через публікацію оголошення на сайті Рівненського районного суду, оскільки адресовані йому конверти повернулися на адресу суду з відміткою пошти "повертається за закінченням терміну зберігання". Причину неявки відповідач суду не повідомив і від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. А оскільки в судовому засіданні відсутній відповідач, то суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 10 лютого 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідачу надано кредит в сумі 2000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання і своєчасно не сплачував заборгованості по кредиту, за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 31 травня 2018 року становить 116346 гривень 01 копійок, що підтверджено відповідним розрахунком, долученим до позовної заяви. Ця заборгованість складається з заборгованості за кредитом - 1960,22 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 102911,95 грн., заборгованості за пенею та комісією 5457,36 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 5516,48 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашає, тобто в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення і сума заборгованості підлягає стягненню. В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме: судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved