Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з вищевказаним позовом. Протокольними ухвалами суду від 03.12.2015 р. та 27.01.2016 р. ПАТ КБ "Глобус" і ДП АТ "Джоін Ап" було притягнуто в якості співвідповідачів. До початку розгляду справи позивачі зменшили позовні вимоги на суму 4250 грв. у звязку з частковим відшкодуванням ФОП "Гріцко Б.С. "Гарячі тури" матеріальної шкоди та просили стягнути на їх користь з відповідачів та співвідповідачів пятдесят дві тисячі двісті пятдесят гривень матеріальної шкоди, пятдесят тисяч гривень моральної шкоди, сто сім тисяч гривень пені та судові витрати. Посилаються на те, що 25.06.2015 р. між ними та ФОП "Гріцко Б.С. "Гарячі тури" (турагент) і ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" було укладено договір на туристичне обслуговування. За цим договором турагент від імені туроператора зобовязався надати їм комплекс туристичних послуг, які включали в себе подорож до Туреччини для пяти осіб на 7 днів (8 ночей) з 26.08. по 02.09.2015 року, а вони в свою чергу - оплатити вказані послуги відповідно до умов договору. Ними було здійснено два платежі на суму 3000 грв. та 53500 грв. за туристичні послуги, що стверджується квитанціями за № 610219 від 24.06.2015 р. та № 610220 від 25.06.2015 р. 08.07.2015 р. [PERSON] зателефонувала [PERSON], яка повідомила, що подорож не відбудеться. В цей же день він поїхав у відділення "Гарячі тури" в м. Ужгород, де турагент надала йому лист про перебування ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" у скрутному матеріальному становищі і тому воно не може виконати взяті на себе зобовязання. Гроші у сумі 52249 грв. надані [PERSON] були перераховані нею на рахунок ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури". Таким чином, ФОП "Гріцко Б.С. "Гарячі тури" взяті на себе зобовязання не виконала грошові кошти не повернула, у звязку з чим у неї та у "Мережі агенцій "Гарячі тури" перед ними виникла заборгованість у розмірі 56500 грв., яка на сьогоднішній день погашена лише частково в сумі 4250 грв. Представник ДП «А.Е.Т. [PERSON] ап!» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що 27.03.2015 р. між ДП «А.Е.Т. [PERSON] ап!» (туроператор) та ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» (турагент) був укладений агентський договір № 2515/15, згідно якого турагент діє від імені та під контролем туроператора. Положенням 4 агентського договору ДП «А.Е.Т. [PERSON] ап!» набуває обовязків за договорами на туристичне обслуговування відповідно до положення 4 цього договору із застосуванням вимоги статей 641, 642 Цивільного Кодексу України, а саме, пропозиція укласти договір та прийняття зазначеної пропозиції. Вчинення сторонами дій, що передбачені в п. 4.5., 4.6. цього договору є окремою угодою в якій сторони дійшли всіх суттєвих умов відносно замовлення турагентом у туроператора туристичної послуги на користь третіх осіб туристів, зазначене створює обовязок для турагента здійснити оплату замовленої послуги повністю, при цьому не є обовязковою умовою, споживання туристом створеної послуги та/або укладання з туристом договору на туристичне обслуговування. Інформація туроператора про програми та розцінки на кожний туристичний продукт та/або додаткові послуги, а також інша інформація, що надається туроператором відповідно до умов цього договору та Закону України «Про туризм», є невідємною умовою для виконання цього договору. За умовами даного договору, турагент, після погодження із туристом істотних умов договору про туристичне обслуговування, заповнює лист бронювання (встановленого туроператором зразка) у двох примірниках. У листі бронювання обовязково заповнюється всі істотні умови замовлення. Лист бронювання в даному випадку вважається офертою. Після належного оформлення листа бронювання, турагент направляє його засобами електронного, факсимільного чи поштового звязку туроператору або оформлює його в системі он-лайн бронювання на сайті туроператора, таке оформлення дорівнюється письмовій формі. У разі можливості задоволення всіх істотних умов замовлення турагента, туроператор (не пізніше ніж на пятий день від дати отримання листа бронювання) здійснює підтвердження замовлення шляхом його оформлення на сайті туроператора в системі онлайн бронювання, з яких турагент може ознайомитися та роздрукувати. В разі необхідності зазначені дії вважаються прийняттям пропозиції (акцепту) туроператором надати послугу замовлену турагентом (оферту). Туроператор направляє турагенту за допомогою системи онлайн бронювання рахунок на оплату туристичного продукту. Всі рахунки на оплату, відправлені туроператором електронною поштою, факсом або виставлені через систему інтернет бронювання, мають чинність рахунків, оформлених письмово. Сторони свідчать та підтверджують, що ваучер, авіаквитки та страховий поліс виписаний туроператором на імя туристів, є матеріальною цінністю створеною туроператором, відповідно свідчить про фактичне замовлення послуги та її виконання, що підлягає оплаті. Підтвердження замовлення мусить містити всі істотні умови замовлення. Після фактичного отримання турагентом підтвердження замовлення, турагент наділяється повноваженнями на укладення договору з туристом на туристичне обслуговування, лише встановленої форми згідно з додатком № 1 до даного договору. ФОП [PERSON] туристичний продукт у туроператора не замовляла, ні [PERSON] ні ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" його не оплачували тому послуга і не була надана позивачам. Представник відповідачки ФОП [PERSON] [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги не визнав. Пояснив, що згідно п. 1 та п.п. 3.1.1. договору на туристичне обслуговування № 3 від 25.06.2015 р. (надалі по тексту договір) туроператор (ДП А.Е.Т. [PERSON]) відповідно до заявки, поданої туристом ([PERSON]І.) турагенту в усній або письмовій формі, за плату зобовязується надати туристу комплекс туристичних послу (турпродукт), а турист зобовязується прийняти ці послуги і оплатити їх на умовах цього договору. Туроператор зобовязується належним чином та в повному обсязі виконати зобовязання щодо надання туристичних послуг, визначених у розділі цього договору. На виконання умов зазначеного договору ФОП [PERSON] отримала заявку від [PERSON] на придбання комплексу туристичних послуг у сумі 52249 грв., здійснила замовлення та бронювання туру на прізвище позивача і перерахувала вказані кошти ТОВ "Мережа агенцій гарячі тури", що стверджується електронним листом № 303717 від 24.06.2015 р., рахунком-фактури № 11524 від 24.06.2015 р. та квитанцією про перерахунок грошових коштів. Відповідно до п.п. 9.3. договору на туристичне обслуговування № 3 від 25.06.2015 р. відповідальність несе туроператор, відповідно до якого, якщо під час виконання цього договору туроператор буде не в змозі надати туристу значну частину турпродукту, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладання додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати туристу різницю між запропонованими послугами і тими, які не були надані. Підпунктом 9.9. цього ж договору визначено, що турист усвідомлює, що оплачені турагенту кошти за туристичні послуги належать туроператору і турагент зобовязаний перерахувати ці кошти туроператору одразу ж після їх отримання від туриста. Будь-які вимоги щодо повернення коштів, за умови, що турист має право на їх повернення, повинні бути адресовані в письмовій формі туроператору безпосередньо, або через турагента. Турагент має право сприяти туристу в поверненні вказаних коштів, але не гарантує їх повернення. Згідно п.п. 2.1. субагентського договору на реалізацію туристичних послуг № 327 від 25.12.2014 р., укладеного ФОП [PERSON] та ТОВ "Мережа агенцій гарячі тури", субагент зобовязується за винагороду надавати послуги агенту з реалізації туристичних послуг принципалів, від імені та в інтересах принципалів і під контролем агента, шляхом укладення договорів про надання туристичних послуг, а також вчиняти інші фактичні та юридичні дії, визначені цим договором, із забезпечення реалізації туристичних послуг. В даному випадку невиконання умов договору сталося не з вини відповідача ФОП [PERSON], а з вини туроператора ТОВ "Мережа агенцій гарячі тури". Кошти у сумі 4250 грв., тобто агентську винагороду відповідачка повернула позивачу [PERSON] 13.07.2015 р. Вважає, що дані правовідносини не регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", а врегульовані ст.ст. 901-907 глави 62 ЦК України. Згідно ст. 902 ЦК України у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (в даному випадку це туроператор ТОВ "Мережа агенцій гарячі тури"). Тобто, вказаний договір не є ані роботою (діяльністю виконався, результатом якої є виготовлення товару, або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб), ані продажем товару (продукції) у сенсі положень, визначених Законом України "Про захист прав споживачів". Спір між сторонами виник саме на підставі договірних відносин, які регулюються ЦК України, а не Законом України "Про захист прав споживачів". Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог. Представник ПАТ "Комерційний банк "ГЛОБУС" у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду заперечення, в якому просить відмовити у позовних вимогах про стягнення з банку грошових коштів. Посилається на те, що відповідно до п.п. 1.1. та 1.2. договору гарантії, укладеного між ПАТ "КБ "ГЛОБУС" та ФОП [PERSON] 11.11.2014 р., договір регулює правовідносини сторін щодо надання банком-гарантом гарантійного листа у відповідності до вимог ст. 15 Закону України "Про туризм" з метою забезпечення належного виконання принципалом зобовязань, що виникають з цивільної відповідальності принципала по відшкодуванню збитків, що можуть бути заподіяні фізичним особам туристам, які є сторонами укладених ними з принципалом договорів про надання туристичних послуг. Гарантійним випадком є невиконання принципалом перед бенефіціаром своїх обовязків за основним зобовязанням у випадку настання разом нижченаведених обставин: настання неплатоспроможності принципала та/або порушення у встановленому законодавством порядку процесу про визнання принципалом банкрутом та наявність у бенефіціара невідшкодованих збитків, повязаних із покриттям витрат бенефіціара з його повернення в місце постійного проживання (перебування) та/або з відшкодування вартості наданих послуг, стороною яких принципал, тобто ФОП [PERSON]. В даному випадку стороною туристичного договору туроператором є ДП А.Е.Т. " Джоін Ап". Крім цього, у п.п. 2.14. туристичного договору передбачено, що туроператор, який забезпечує туристичне обслуговування ДП А.Е.Т. "Джоін Ап". ПАТ "КБ "Глобус" не укладало договору банківської гарантії з ДП А.Е.Т. "Джоін Ап" і не надавало банківської гарантії ДП А.Е.Т. " Джоін Ап". Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Правовідносини, що виникли між сторонами в галузі надання туристичних послуг, є зобов`язальними, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Закону України "Про туризм" та Закону України "Про захист прав споживачів", а також відповідні норми глави 63 ЦК України. Згідно ст. 1 Закону України "Про туризм", туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше, ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Організацію та забезпечення створення туристичного продукту, реалізацію та надання туристичних послуг виключно здійснює туристичний оператор, який в установленому порядку отримав ліцензію на туроператорську діяльність (ч. 2 ст. 5 Закону України "Про туризм"). Статтею 5 Закону України "Про туризм" визначено, що туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. В судовому засіданні встановлено, що ФОП [PERSON], на підставі договорів від 25.12.2014 р. № 377 та від 25.12.2014 р. № 372 являлася субагентом ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури". Вказані договори фактично є тотожними щодо прав і обовязків сторін крім того, що у договорі № 377 зазначено назву субагента «ФОП [PERSON]», а в договорі № 372 «ФОП [PERSON] «Гарячі тури». ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури», відповідно до договору № 2515/15 від 27.03.2015 року є турагентом туроператора Дочірнього підприємства «А.Е.Т. [PERSON] ап!», яке має ліцензію Державного агентства України з туризму і курортів на надання тур продукту. 24.06.2015 р. [PERSON] домовився з ФОП "Гріцко Б.С. "Гарячі тури", про укладення договору на придбання турпродукту, тобто відпочинку у Туреччині на 5 осіб з 26.08. по 02.09.2015 р. і заплатив їй завдаток у сумі 3000 грв. про що [PERSON] видала йому розрахункову квитанцію. 25.06.15 р. [PERSON] передав [PERSON] ще 53500 грв., і вони підписали договір на туристичне обслуговування № 3 згідно якого ФОП "Гріцко Б.С. "Гарячі тури", в особі директора [PERSON], який діє на підставі виписки з єдиного державного реєстру № 026506, надалі турагент, що діє від імені туроператора ДП А.Е.Т. [PERSON], надалі туроператор, на підставі субагентського договору № 2515 від 21.01.2013 р. укладеного між турагентом та ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури", зобовязується за оплату надати туристу комплекс туристичних послуг поїздку на відпочинок у Туреччину. Того ж дня, через відділення «Приватбанку» [PERSON] переслала турагенту ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" гроші в сумі 52250 грв., а 4250 грв. залишила собі, в якості агентської винагороди. 26.06.2015 р., електронною поштою, [PERSON] отримала від ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" лист з грифом «Важливо! Фінансова ситуація ЦО», у якому вказано, що на сьогоднішній день компанія «Гарячі тури» не може виконати зобовязання по оплаті заявок з вильотами на найближчі дати. Однак у супереч ст. 24 Закону України «Про туризм» ФОП [PERSON] не повідомила [PERSON] відразу про наявність цього листа, тобто про те, що у турагента, ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури", виникли фінансові труднощі, які можуть потягнути за собою невиконання укладеного договору. В результаті цього [PERSON] і [PERSON] не встигли вжити заходів по поверненню свої грошей і ті поступили на рахунок ТОВ, яке їх привласнило не надавши позивачам та членам їхньої сімї можливості провести відпочинок у Туреччині. До початку розгляду справи по суті ФОП [PERSON] в добровільному порядку повернула позивачу суму комісії агентську винагороду - у розмірі 4250 грв. Суд вважає, що матеріальну відповідальність перед відповідачами повинні нести ФОП "Гріцко Б.С. "Гарячі тури", ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" та ПАТ «Комерційний банк «Глобус», який надав гарантію фінансового забезпечення діяльності ФОП [PERSON] № 365 від 11.11.2014 р. Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про туризм», ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів» та договорами укладеними між сторонами. Згідно п.п. 2.1. субагентського договору № 327 від 25.12.2014 р. субагент зобовязується за винагороду надавати послуги агенту з реалізації туристичних послуг принципалів, від імені та в інтересах принципалів і під контролем агента, шляхом укладення договорів про надання туристичних послуг, а також вчиняти інші фактичні та юридичні дії, визначені цим договором, із забезпечення реалізації туристичних послуг. Підпунктом 3.2. цього договору передбачено, що субагент укладає договори про надання туристичних послуг на підставі цього договору, від імені принципала та за дорученням агента. Відповідно до п.п. 5.1., 5.4. та 5.5 договору на туристичне обслуговування № 3 від 25.06.2015 р. у випадку невиконання або неналежного виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та умов договору. Відповідальність турагента за шкоду (матеріальну і моральну), що виникла внаслідок порушення умов обумовлених цим договором, обмежена розміром подвійної плати вартості турпродукту. У випадку відмови туроператора від виконання даного договору, турист має право на відшкодування підтверджених документально збитків, заподіяних внаслідок розірвання даного договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста. Згідно статті 30 Закону «Про туризм» порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму в тому числі є, ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності, порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Суд вважає, що з боку ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" порушенням законодавства про туризм полягає у порушенні умов договору укладеного з [PERSON] про надання турпродукту, в результаті чого він, його дружина - [PERSON] - та неповнолітні діти не змогли поїхати на відпочинок, а з боку ФОП "Гріцко Б.С. "Гарячі тури"порушенням є несвоєчасне надання туристові [PERSON] інформації про наявність ризиків з боку ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" у виконанні умов договору, про які вона дізналася із листа 26.06.2015 р. На думку суду, своєчасне надання Меланчукові інформації про фінансові труднощі, які виникли у турагента, давало йому можливість добитися повернення коштів, які були перераховані [PERSON] на рахунок ТОВ 25.06.2015 р. Шостого липня 2015, коли [PERSON] повідомила [PERSON] про неможливість виконання умов договору уже було призупинено діяльність мережі агенцій «Гарячі тури», а отже у позивача практично була відсутня можливість повернути свої кошти шляхом звернення до суду із заявою про забезпечення позову, тому що ці кошти уже були привласнені невстановленими працівниками ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури". Як визначено статтею 32 Закону «Про туризм», за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб'єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до статей 33, 34 вказаного вище закону суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Суб'єктам туристичної діяльності, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними законодавства в галузі туризму, збитки відшкодовуються відповідно до закону. Спори з питань надання туристичних послуг розглядаються у встановленому законом порядку третейськими судами та судами загальної юрисдикції. За нормами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу вимог ст. 20 Закону України "Про туризм", за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобовязується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або інші документами (розрахунковий документ). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Станом на дату розгляду справи сторонами не подано, а судом не здобуто доказів повернення коштів за невиконані товариством з обмеженою відповідальністю "Мережа агенцій "Гарячі тури" послуги. Статтею 15 Закону України «Про туризм» передбачено, що з метою забезпечення прав та законних інтересів громадян - споживачів туристичних послуг туроператор та турагент зобов'язані здійснити фінансове забезпечення своєї цивільної відповідальності (гарантією банку або іншої кредитної установи) перед туристами. Туроператор для покриття своєї відповідальності за збитки, що можуть бути заподіяні туристу в разі виникнення обставин його неплатоспроможності чи внаслідок порушення процесу про визнання його банкрутом, які пов'язані з необхідністю покриття витрат туриста з його повернення в місце проживання (перебування), відшкодування вартості ненаданих послуг, передбачених договором, повинен надати підтвердження фінансового забезпечення своєї відповідальності (гарантію банку або іншої кредитної установи) перед туристом, в установленому порядку. Турагент для покриття своєї відповідальності за збитки, що можуть бути заподіяні туристу в разі виникнення обставин його неплатоспроможності чи внаслідок порушення процесу про визнання його банкрутом, та які пов'язані з необхідністю відшкодування вартості ненаданих послуг, передбачених договором, повинен надати підтвердження фінансового забезпечення своєї відповідальності (гарантію банку або іншої кредитної установи) перед туристом, в установленому порядку. Мінімальний розмір фінансового забезпечення туроператора має становити суму, еквівалентну не менше ніж 20000 євро. Розмір фінансового забезпечення туроператора, який надає послуги виключно з внутрішнього та в'їзного туризму, має становити суму, еквівалентну не менше ніж 10000 євро. Мінімальний розмір фінансового забезпечення турагента має становити суму, еквівалентну не менше ніж 2000 євро. Будь-які суми, надання яких гарантується фінансовим забезпеченням цивільної відповідальності туроператора, використовуються виключно для задоволення вимог, що висуваються на підставі та за наявності обставин, зазначених у цій статті. Відшкодування збитків, заподіяних туристу в разі виникнення обставин неплатоспроможності туроператора (турагента) чи внаслідок порушення процесу про визнання його банкрутом, здійснюється відповідною кредитною установою на підставі заяви туриста, договору на туристичне обслуговування (ваучера) та документів, що підтверджують невиконання туроператором (турагентом) договірних зобов'язань. Згідно банківської гарантії № 365 від 11.11.2014 р., ПАТ «Комерційний банк «Глобус» зобовязується сплатити на користь кожної з фізичних осіб туристів, що є стороною укладеного з принципалом (ФОП [PERSON]С.) у встановленому законодавством порядку та чинного договору про надання туристичних послуг, грошову суму у розмірі 36693.75 грв., що еквівалентно 2000 євро, у випадку настання разом обставин, в тому числі: які повязані з відшкодуванням вартості ненаданих послуг передбачених основним зобовязанням за договором про надання туристичних послуг. Інформацію про гаранта ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" ніким із сторін суду надано не було. За таких обставин суд приходить до висновку, що ПАТ «Комерційний банк «Глобус» повинен нести перед позивачами солідарну матеріальну відповідальність в межах гарантованої ним суми. На думку суду підлягають до часткового задоволення і позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частиною 2 ст. 33 Закону України "Про туризм" визначено, що заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правої відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральні страждання завдані позивачам полягають у грубому порушенні відповідачами ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" та ФОП "Гріцко Б.С. "Гарячі тури" їхніх прав, яке виразилося у зриві їхніх планів провести відпочинок на морі разом зі своїми дітьми, для проведення якого вони тривалий час заощаджували значну суму коштів, 56500 грв., що викликало їхні значні душевні переживання. Через відмову відповідачів повернути їхні кошти, у них виникла необхідність звертатися до суду та добиватися повернення своїх зароблених грошей, шляхом додаткових витрат особистого часу та коштів, що безумовно порушило їхній звичний життєвий уклад, внесло істотні зміни у їхні плани на майбутнє, підірвало їхню віру в доброчесність та порядність субєктів туристичної діяльності зокрема і субєктів підприємницької діяльності взагалі, вселило в них постійну тривогу та побоювання за долю будь-якої фінансової угоди, яку їм доведеться укладати в майбутньому. Враховуючи наведене суд вважає, що суму 36693.75 грв. на користь [PERSON] слід солідарно стягнути з ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури", ФОП [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк "Глобус". Решту суми основного боргу, 15556.25 грв. слід солідарно стягнути з ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" та ФОП [PERSON] Моральну шкоду завдану позивачам [PERSON] та [PERSON] слід стягнути з ТОВ "Мережа агенцій "Гарячі тури" та ФОП [PERSON] у пропорційному розмірі. З [PERSON] по 2000 грв. кожному, а з ТОВ по 7000 грв. кожному. Позов у частині стягнення коштів із ДП «А.Е.Т. [PERSON] ап!» задоволенню не підлягає оскільки доказів вини цього підприємства у завданні моральної або матеріально шкоди позивачам не надано. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення пені, так як умовами договору таке відшкодування передбачено не було. Тому,

Outcome: partial