Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області Михалік О. І. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області звернувся до Дворічанського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Дворічанського ВП Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження №12018220740000152 від 24.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України за фактом самовільного використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області. 18.09.2018 слідчим СВ Дворічанського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 12018220740000152 від 24.05.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в частині самовільного зайняття земельних ділянок на території Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області Нестеренком Василем Івановичем загальною площею 25 га (2 земельні ділянки площею 10 га та 15 га). Відповідно до пункту 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"). Враховуючи, що вищезазначений злочин є злочином з матеріальним складом, для визначення об`єктивної сторони якого необхідно встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення її власнику або законному володільцю значної шкоди, до проведення слідчих дій в якості спеціаліста були залучені фахівці управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, оскільки, відповідно до п.7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держгеокадастром та його територіальними органами на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. № 1619. 03.07.2018 головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Дворічанському, Куп`янському, Шевченківському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Стадником Є.В., який діяв на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 352ДК від 13.06.2018, у присутності секретаря Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області, складено акт обстеження земельної ділянки № 352-ДК/380/АО/10/01-18, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Дворічанського району за межами населеного пункту с. Кам`янка, належить до земель сільськогосподарського призначення, загальною площею 15 га без номера, межує з земельною ділянкою з кадастровим номером 6321881500:07:000:0010 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №352-ДК/520/АП/09/01/-18 за об`єктом - земельної ділянки без номера, якими підтверджено факт самовільного використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 р., інспектором здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, площею 15 га (за межами населеного пункту), який складає 21625,94 гривень. 03.07.2018 [PERSON] Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Харківській області внесено припис №352-ДК/329/Пр/03/01/-18 щодо усунення порушень на об`єкті перевірки, а саме земельної ділянки площею 15 гектарів, яка знаходиться поруч з земельною Ділянкою з кадастровим номером 6321881500:07:000:0010 та зобов`язано усунути виявлені порушення за об`єктом земельної ділянки до 03.08.2018. Згідно інформації Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від №10-20-5-1989/90-18, вищевказаний припис громадянином [PERSON] виконано в повному обсязі та земельну ділянку площею 15 га, яка знаходиться поблизу земельної ділянки з кадастровим номером 6321881500:07:000:0010 звільнено, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 19.09.2018 за №582-ДК/889/АИ/09/01/-18, згідно якого земельна ділянка звільнена. Окрім цього, згідно відповіді, в Управлінні з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Харківській області відсутня будь-яка інформація, в т.ч. документи, що підтверджують добровільне відшкодування [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки. Під час досудового розслідування [PERSON] , в ході допиту у якості свідка, зазначив, що він дійсно навесні 2018 року самовільно використовував дві земельні ділянки, площею 15 га та 10 га, які були оброблені та засіяні кормовою культурою - ячменем та соняшником відповідно. В ході допиту [PERSON] , будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, підтвердив факт отримання ним поштою припису та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, які складені 03.07.2018 Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Харківській області, а також розрахунок шкоди на загальну суму близько 31000 гривень. Завдана шкода, як зазначено [PERSON] . ним не відшкодована. Заподіяна самовільним зайняттям земельної ділянки шкода у розмірі 21625,94 гривень [PERSON] добровільно не відшкодована, у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню у примусовому порядку. Внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 15 га державі в особі Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області, оскільки стягнення шкоди здійснюється до бюджету територіальної громади в адміністративних межах якої знаходиться самовільно зайнята земельна ділянка, завдано збитки, розмір яких визначений в порядку Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву родючого шару ґрунту без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. № 963. Внаслідок ухилення відповідачем від сплати шкоди заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки державний бюджет недоотримує кошти, які можуть бути використанні на потреби громади, що свою чергу впливає на інтереси держави, яка покликана відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Таким чином, Кам`янська сільська рада Дворічанського району Харківської області представляє інтереси територіальної громади. Зважаючи на вищевикладене, чинним законодавством визначено органи, уповноважені державною здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, у тому числі вживати заходи щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, однак у зв`язку з невжиттям ними відповідних заходів, прокурор пред`являє цей позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Представник позивача прокурор Вождаєва Н. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вважав їх необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно постанови про закриття провадження у справі від 18 вересня 2018 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018220740000152 від 24.05.2018, в частині самовільного зайняття земельних ділянок [PERSON] загальною площею 25 га, що розташовані на території Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області закрито у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України (а. с. 123-126). Згідно акту обстеження земельної ділянки від 03 липня 2018 року № 352-ДК/380/АО/10/01/-18, складеного головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Дворічанському, Куп`янському, Шевченківському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Стадником Є.В., земельна ділянка, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області за межами населених пунктів, державної форми власності орієнтовною площею 15 га поблизу з земельною ділянкою з кадастровим № 6321881500:07:000:0010, яка використовується громадянином [PERSON] . На момент обстеження документів, що підтверджують право власності чи право користування не надано. Станом на 03.07.2018 року земельна ділянка використовується для вирощування сільськогосподарської культури ячмінь(а.с.127). Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельна ділянка від 03 липня 2018 року № 352-ДК/520/АП/09/01/-18, складеного головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Дворічанському, Куп`янському, Шевченківському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Стадником Є. В., вищевказана земельна ділянка використовується [PERSON] без відповідного рішення (розпорядження) органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади про її передачу у власність або користування (а. с. 128). 03 липня 2018 року [PERSON] Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Харківській області видано припис №352-ДК/329/Пр/03/01/-18 щодо усунення порушень на об`єкті перевірки, а саме земельної ділянки площею 15 гектарів, яка знаходиться поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером 6321881500:07:000:0010, без документів, що підтверджують право власності чи право користування земельною ділянкою, та зобов`язано усунути виявлені порушення за об`єктом земельної ділянки до 03.08.2018 (а.с.131). Згідно інформації Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області від 25.09.2018 № 10-20-5-1989/90-18, вищевказаний припис [PERSON] виконано в повному обсязі та земельну ділянку площею 15 га, яка знаходиться поблизу земельної ділянки з кадастровим номером 6321881500:07:000:0010 звільнено, що підтверджується актом перевірки Дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 19.09.2018 за №582-ДК/889/АИ/09/01/-18, згідно якого земельна ділянка звільнена (а. с. 138, 129). Відповідно до протоколу допиту свідка від 13.09.2018, [PERSON] пояснив, що він користується земельними ділянками наданими йому та членам його родини на підставі розпоряджень Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області від 13.06.2003 №131, від 01.10.2006 року № 305, рішення засідання виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 9 від 23 березня 2000 року, та інших документів, якими йому та членам його родини було надано земельні ділянки у користування та для ведення особистих господарств у тому числі із земель резервного фонду. Також раніше комісією, у тому числі у складі землевпорядників, АКТ від 03.06.1999, згідно якого встановлена загальна площа земельних ділянок. Таким чином загальна площа земельних ділянок, які він обробляє згідно вищевказаних документів складає приблизно 26 га, які знаходяться за межами населеного пункту про що є відповідні квитанції про сплату земельного податку до Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області на його ім`я та ім`я членів його родини дружину та матір. Приблизно з 1992 року вищевказані земельні ділянки він обробляв та платив регулярно земельний податок. Навесні 2018 року він як завжди засіяв вказані земельні ділянки, одну з них площею 15 га він засіяв кормовою культурою, а іншу земельну ділянку площею 10 га засіяв соняшником. На час допиту кормову культуру ним було зібрано, а соняшник ще дозрівав на полі. На початку липня 2018 року він зустрівся з представниками Держгеокадастру, від яких дізнався, що порушив земельне законодавство і засіяв земельні ділянки якими не має права користуватись. В середині липня 2018 року поштою він отримав з Держгеокадастру клопотання від 22.06.2018 про надання документів, необхідних для здійснення Державного нагляду за використанням та охороною земель, а саме право власності чи користування на земельні ділянки, розташовані поруч з земельними ділянками з кадастровими номерами: 6321881500:07:000:0010, 6321881500:01:001:0119. Крім того, в серпні 2018 року отримав поштою приписи та акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складені управлінням Держгеокадастру в Харківській області від 03.07.2018 про використання ним земельних ділянок без правовстановлюючих документів загальною площею 25 га., а також розрахунок шкоди на загальну суму близько 31000 гривень. Шкоду визначену у розрахунку [PERSON] не сплачував (а.с. 132-134). Згідно розрахунку розмірі шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки, здійсненого 05.07.2018 державним інспектором відділу контролю за використанням та охороною земель у Шевченківському, Куп`янському, Дворічанському районах Стадником Є. В., розмір заподіяної шкоди становить 21625,94 гривень (а.с. 130). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 123 ЗК України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі (стаття 124 Земельного кодексу України). Відповідно до ст. ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть Цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, у тому числі самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". В силу статей 90, 95, 156 ЗК України власники земельних ділянок і землекористувачі мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Статтею 56 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Верховний Суд України в пунктах 12 і 16 постанови Пленуму від 16.04.2004р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що у випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до статей 22; 1166, 1192 ЦК України, ст. 156 ЗК України у повному обсязі особами, що її заподіяли. Стаття 1166 ЦК України, якою встановлені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачає презумпцію вини правопорушника. В силу ч. 2 ст. 157 ЗК України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У пункті 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" - далі Постанова № 6 зазначено, що у вирішенні питання про задоволення вимог щодо стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, господарським судам необхідно мати на увазі, що розмір такої шкоди визначається відповідно до розрахунку, зробленого територіальними органами інспекції Міністерства екології та природних ресурсів України або Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель Держкомзему та її територіальними підрозділами на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963. У п. 3.9 Постанови № 6 зазначено, що згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 № 110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963", підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки. Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав. Проте, заподіяна самовільним зайняттям земельної ділянки шкода у розмірі 21625,94 гривень [PERSON] добровільно не відшкодована, у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню у примусовому порядку. Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 373 Цивільного кодексу України, ст. 1 Земельного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 14 Конституції України). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень. Відповідно ст. 56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно зі ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадку та у порядку, встановлених законом. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств і організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств, товариств. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. Відповідно до ч. 2 ст. 2 вказаного Закону однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл, селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Як визначено ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до п. б п.п. 1 ч. 1 ст. 33 зазначеного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель. Внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 15 га державі в особі Кам`янської сільської ради, оскільки стягнення шкоди здійснюється до бюджету територіальної громади в адміністративних межах якої знаходиться самовільно зайнята земельна ділянка, завдано збитки, розмір яких визначений в порядку Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву родючого шару ґрунту без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. № 963. Внаслідок ухилення відповідачем від сплати шкоди заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки державний бюджет недоотримує кошти, які можуть бути використанні на потреби громади, що свою чергу впливає на інтереси держави, яка покликана відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Таким чином, Кам`янська сільська рада Дворічанського району Харківської області представляє інтереси територіальної громади. Крім того, відповідно до ст.ст. 5-6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює Центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до повноважень якого належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Крім того, п.1, п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016, передбачено, що територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру є Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління), до повноважень якого належить реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці та здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі : дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Також, згідно з п. 6 вищезазначеного Положення посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право, зокрема, складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків. Зважаючи на викладене, чинним законодавством визначено органи, уповноважені державною здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, у тому числі вживати заходи щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, однак у зв`язку з невжиттям ними відповідних заходів, прокурор пред`являє цей позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та Кам`янської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому Цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. На підставі ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час судового розгляду даної справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачем і матеріалами справи не спростовуються. За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 1921,00 гривня на користь позивача.

Outcome: approved