Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення та уточнення позовних вимог, зазначало, що 25 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (далі - Банк), який змінив назву на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк"), та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11276609000 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов цього кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит у сумі 160000 доларів США, що за курсом НБУ складало 808000 грн., які відповідач зобов'язувався повернути не пізніше 25 грудня 2037 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 12,90 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором [PERSON] на підставі укладеного з Банком договору іпотеки № 74057/5511 передав в іпотеку Банку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 76,00 м2, житловою площею 44,9 м2 із належними до нього господарськими будівлями та спорудами: сарай-літня кухня - "Б", колодязь (? част.) - "К", огорожа - "N", що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Разом із житловим будинком відповідач передав в іпотеку Банку також земельну ділянку площею 0,0497 га, що розташована за вказаною вище адресою, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3210600000:00:048:0281. 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" і ПАТ "Дельта Банк" був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк" відступило ПАТ "Дельта Банк" свої права вимоги за кредитними договорами, у тому числі кредитним договором № 11276609000 від 25 грудня 2007 року, укладеним із [PERSON] У порушення умов кредитного договору Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого [PERSON] має заборгованість перед ПАТ "Дельта Банк" на загальну суму 227882,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 2221110 грн. 91 коп. Згідно із п. 4.1 зазначеного договору іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, Іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом п. п. 4.3, 4.4 договору іпотеки право визначення підстави та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до вимог ст. ст. 3, 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У ст. 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право Іпотекодержателя задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. 15 жовтня 2013 року на виконання положень ст. 35 Закону України "Про іпотеку" позивач направляв на адресу відповідача вимогу про усунення порушення та погашення заборгованості за вказаним кредитним договором та попереджав, що у випадку невиконання цієї вимоги змушений буде звертати стягнення на предмет іпотеки. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав свого основного зобов'язання, тому позивач ПАТ "Дельта Банк" набуло права звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку. Просило у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 11276609000 від 25 грудня 2007 року в розмірі 227882,01 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 2221110 грн. 91 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 76,00 м2, житловою площею 44,9 м2 із відповідними будівлями та спорудами: сарай-літня кухня - "Б", колодязь (? част.) - "К", огорожа - "N", що знаходяться за адресою: [ADDRESS], і земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0497 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3210600000:00:048:0281, шляхом надання ПАТ "Дельта Банк" права продажу предмета іпотеки з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Представник позивача ПАТ "Дельта Банк" Жевега К.В. у суді позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення його заборгованості в розмірі 227882,01 доларів США визнає. Роз'яснивши представнику позивача наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову ПАТ "Дельта Банк" з наступних підстав. 25 грудня 2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк", правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ "УкрСиббанк", і [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 11276609000. Згідно із п. п. 1.1-1.4 кредитного договору Банк надав [PERSON] для особистих потреб - придбання нерухомості кредит у розмірі 160000 доларів США, строком до 25 грудня 2037 року, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 12,90 % річних. Відповідно до п. 3.4.1 кредитного договору Позичальник зобов'язувався використати кредит на зазначені у ньому цілі, а також повернути суму кредиту та сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Крім цього кредитного договору, 25 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (далі - Іпотекодержатель) і відповідачем [PERSON] (далі - Іпотекодавець) був укладений договір іпотеки № 74057/5511. За умовами п. 1.1 договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 76,00 м2, житловою площею 44,9 м2 із належними до нього господарськими будівлями та спорудами: сарай-літня кухня - "Б", колодязь (? част.) - "К", огорожа - "N", що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Разом з житловим будинком і господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за вказаною вище адресою, в іпотеку передається земельна ділянка площею 0,0497 га за цією ж адресою, на якій розташоване дане нерухоме майно, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3210600000:00:048:0281. У п. 1.2 договору іпотеки визначено, що загальна вартість предмету іпотеки (житлового будинку та земельної ділянки) становить 809404 грн. Зазначений договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 5797. У порушення умов кредитного договору [PERSON] своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, погашення кредиту не здійснював, проценти за користування ним не сплачував. За змістом п. п. 6.1, 6.2 кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами. 08 грудня 2011 року Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" як продавець і Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" як покупець уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Згідно із цим договором ПАТ "УкрСиббанк" передало (відступило) ПАТ "Дельта Банк" усі права вимоги за кредитними договорами, а також право вимоги за відповідними договорами забезпечення, у тому числі за кредитним договором № 11276609000 та договором іпотеки № 74057/5511, укладеними 25 грудня 2007 року між Банком і [PERSON] Із довідки-розрахунку вбачається, що станом на 25 червня 2013 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 11276609000 від 25 грудня 2007 року становить 277882,01 доларів США, що за курсом Національного банку України на вказану дату складає 2221110 грн. 91 коп., з яких: 156444,20 доларів США, що складає 1250458 грн. 49 коп. - заборгованість за кредитом; 121437,81 доларів США, що складає 970652 грн. 42 коп. - заборгованість за процентами. Відповідно до п. п. 4.1-4.3 договору іпотеки Іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором. Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю. За змістом ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За змістом ст. 589 ЦК України, ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. У п. п. 5.1, 5.2 договору іпотеки сторонами передбачено, що сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється шляхом отримання Іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку". 15 жовтня 2013 року позивач ПАТ "Дельта Банк" направляло на адресу відповідача [PERSON] лист-повідомлення, у якому вимагало від останнього виконати зобов'язання та погасити у тридцятиденний строк заборгованість у повному обсязі або передати довіреність на право здійснити Іпотекодержателем продаж предмету іпотеки у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України "Про іпотеку. Відповіді на дану вимогу [PERSON] позивачу ПАТ "Дельта Банк" не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно із ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов ПАТ "Дельта Банк" про звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3441 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved