Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~17.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, який надалі уточнила, до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль марки "SKODA SPACEBACK 1598", двигун № [NUMBER], державний номер [NUMBER], посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 04.10.1997 року. Кошти, за які було придбано автомобіль були її особистою власністю, а тому в силу\~ст. 57 ч.1 п.3 СК України\~він належить їй особисто. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. \~ \~ \~ \~ Представник третьої особи [PERSON] заперечив проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що на спірний автомобіль було накладено арешт в рамках іншого провадження. Дослідивши надані докази та матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 041908, виданого відділом актів реєстрації громадянського стану Любашівського району Одеської області, актовий запис № 61. Згідно з довідкою Управління державтоінспекції Головного управління МВС в Одеській області від 20.20.2015 року, транспортний засіб марки "SKODA SPACEBACK 1598", двигун № [NUMBER], державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], [INFO]. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2015 року накладено арешт на автомобіль марки "SKODA SPACEBACK 1598", двигун № [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. 05.04.2016 року Апеляційним судом Одеської області було змінено ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2015 року, внесено заборону на відчуження автомобіль марки "SKODA SPACEBACK 1598", двигун № [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Статтею 60 СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 57 СК України,\~майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Позивач та її представник, обґрунтовуючи позовні вимоги, не довели, що автомобіль, хоча придбаний під час шлюбу, але за кошти, які належали позивачці особисто та з яких джерел доходу. Свої заробітки до шлюбу з відповідачем вона не вважає за потрібне враховувати. Позивач не змогла назвати суду суми коштів отриманих, отриманих нею особисто. Згідно з приписами ч.2\~ст.61 СК України,\~заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним з подружжя, є обєктом права спільної сумісної власності. Враховуючи ці вимоги закону, доходи позивача у виді заробітної плати, що одержана за час шлюбу з відповідачем, є спільною сумісною власністю. Позивачем також не доведено, що спірний автомобіль придбавався не для потреб сім'ї, а для її особистих, та чому тоді він був зареєстрований в органах ДАІ на імя відповідача. Таким чином, позивачем не доведено, що джерелом набуття автомобіля марки "SKODA SPACEBACK 1598", двигун № [NUMBER], державний номер [NUMBER], є її особисті доходи. Встановлені судом факти, а саме набуття його в шлюбі за спільні сумісні кошти, для обслуговування потреб сімї, вказують на те, що зазначений автомобіль згідно з вимогами\~ст.60 СК України\~є спільною сумісною власністю подружжя. На зазначене також звертає увагу Верховний Суд України у правовій позиції, висловленій при розгляді справи №6-3641цс15 від 16.12.2015 року. З огляду на зазначене, вимоги позивачки про визнання за нею права власності на автомобіль задоволенню не підлягають. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини та положення закону, суд не вбачає правових підстав для прийняття визнання представником відповідача позову та задоволення позову.

Outcome: dismissed