Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У позовні заяві вказує наступне. 25.11.2016 року о 08-30 годині на вул. Північне шосе у м. Запоріжжя сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] - батька позивача. Зазначена ДТП сталася з вини відповідача, який керуючи автомобілем [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], що рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п.п 11.3,11.4 ПДР України. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вданого Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, права власності на автомобіль [NUMBER] зареєстровано за позивачем. В результаті цієї ДТП з вини відповідача належний позивачу транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Згідно висновку №4267/1 від 19.12.2016 року експертного дослідження автотоварознавця, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, становить 194817,70 грн.. Відповідно до договору страхування АК 1171020 від 05.11.2016 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв на момент ДТП, забезпеченим транспортним засобом є зазначений автомобіль [NUMBER]. Відповідно до страхового акту №2300144258 за подією цієї ДТП за зазначеним полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 1171020 від 05.11.2016 року ПрАТ „СК"Провідна" встановила сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 70 000 грн.. Згідно довідки від 21.03.2017 року, виданої ПАТ КБ „Приват Банк" 17.03.2017 року позивач отримав від ПрАТ „СК „Провідна" перерахуванням на його банківську карту за рахунком [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 70 000 грн.. Таким чином, з вини відповідача в результаті ДТП позивачу причинена матеріальна шкода в розмірі 124 817,70 грн., із розрахунку: 194 817,70 грн. - 70 000 грн. = 124 817,70, де 194817,70 грн. це вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], 70 000 грн. - сума страхового відшкодування виплаченого позивачу ПрАТ „СК „Провідна". На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 124 817,70 грн.. В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві, уточнивши, що в обґрунтування позову він, окрім іншого, посилається на пункт 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України на Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, а п.8.3 цієї Методики у позові вказана помилково. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача, позов не визнав. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими, не доведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причину не явки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.169 ЦПК України, з урахуванням думки представників сторін, суд вважає за можливим розглянути справи за відсутністю представника третьої особи. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.11.2016 року о 08-30 годині на вул. Північне шосе у м. Запоріжжя сталася ДТП за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] - батька позивача. Зазначена ДТП сталася з вини відповідача, який керуючи автомобілем [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], що рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п.п 11.3,11.4 ПДР України. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вданого Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, права власності на автомобіль [NUMBER] зареєстровано за позивачем. В результаті цієї ДТП з вини відповідача належний позивачу транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Згідно висновку №4267/1 від 19.12.2016 року експертного дослідження автотоварознавця, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, становить 194817,70 грн.. Обґрунтовуючи висновок експерт зазначив, що ринкова вартість автомобілю [NUMBER] становить 194917,70 грн., вартість відновлюваного ремонту складає 290 715,41 грн.. Визначаючи вартість матеріального збитку експерт посилається на п.8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України на Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, яким передбачено: вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлюваного ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість. Таким чином вартість матеріального збитку становить 194817,70 грн.. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З роз'яснень, викладених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року вбачається, що суд, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, має одночасно обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Аналогічна позиція викладена у пункті 14 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, у якому роз'яснено: «При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду». Тобто у разі виплати особі повної вартості речі, яку було знищено, залишки такої речі (спірний автомобіль) слід повернути особі, яка відшкодувала шкоду. Проте така вимога (про повернення залишків пошкодженого транспортного засобу) має бути заявлена особою, винною у заподіянні шкоди. У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, що у даному випадку встановлено у висновку №4267/1 від 19.12.2016 року експертного дослідження авто товарознавця. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, детально регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (із відповідними змінами). Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Відповідно до договору страхування АК 1171020 від 05.11.2016 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв на момент ДТП, забезпеченим транспортним засобом є зазначений автомобіль [NUMBER]. Відповідно до страхового акту №2300144258 за подією цієї ДТП за зазначеним полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 1171020 від 05.11.2016 року ПрАТ „СК „Провідна" встановила сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 70 000 грн.. Згідно довідки від 21.03.2017 року, виданої ПАТ КБ „Приват Банк" 17.03.2017 року позивач отримав від ПрАТ „СК „Провідна" перерахуванням на його банківську карту за рахунком [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 70 000 грн.. Під час розгляду справи представник відповідача не заявляв вимоги про передачу відповідачу залишків автомобіля, що належав позивачу. Таким чином, з вини відповідача в результаті ДТП позивачу причинена матеріальна шкода в розмірі 124 817,70 грн., із розрахунку: 194 817,70 грн. - 70 000 грн. = 124 817,70, де 194817,70 грн. це вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], 70 000 грн. - сума страхового відшкодування виплаченого позивачу ПрАТ „СК „Провідна". Враховуючи вищевикладене, позов є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1248,20 грн..

Outcome: approved