Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2020 року у справі №210/7774/20 задоволено позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи - Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Броварською нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем від 29.11.2019, зареєстрований в реєстрі за №6103, яким стягнуто з позивача - [PERSON] на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", грошові кошти в сумі 42208, 81 гривень таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Клітченко О.А. від 14.08.2020 року, за виконавчий провадженням №60887992 з позивача стягнуто 13329,09 грн., з яких - 400 грн витрати виконавчого провадження, 1484, 57 грн. основної винагороди приватного виконавця, 11444, 52 грн. боргу за виконавчим документом. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (код ЄДРПОУ 36799749) на користь позивача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) безпідставно набуті кошти в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса в сумі 13329, 09 грн., а також витрати по судовому збору. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2020 року у справі №210/7774/20 задоволено позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи - Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Міністерства юстиції України Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Броварською нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем від 29.11.2019, зареєстрований в реєстрі за №6103, яким стягнуто з позивача - [PERSON] на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", грошові кошти в сумі 42208, 81 гривень таким, що не підлягає виконанню. (а.с. 8-10). Рішення суду набрало законної сили 27.10.2020 року. При цьому, згідно постанови приватного виконавця, 17.12.2019 року було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення заборгованості згідно вказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 12). У вказаному виконавчому провадженні було стягнуто з позивача 11444,52 грн. - борг за виконавчим документом, 1484,57 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 400 грн. - витрати виконавчого провадження, що становить загалом 13329,09 грн. (а.с. 11) Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. За таких обставин, з урахуванням того, що зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти відсутня, суд вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог про повернення стягнутих коштів. Аналогічні висновки витікають з постанови Верховного Суду від 06.03.2019 року в справі № 910/1531/18. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Водночас, як вбачається з письмових матеріалів справи, борг за виконавчим написом, що був стягнутий з позивача, становить 11444,52 грн., інші витрати пов`язані із винагородою приватного виконавця та виконавчим збором, що не перераховуються на рахунок відповідача. Відповідно до ч.1 ст.42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст.27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Статтею 45 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 % фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. За приписами ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. За таких обставин, оскільки виконавчий збір та винагорода приватного виконавця не були перераховані на рахунок відповідача, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір урозмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial