Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до виконкому Миколаївської міської ради, [PERSON], в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів № 303 від 15.11.1996 року "Про зміну ідеальних часток у будинковласництві" в частині встановлення ідеальних часток по [ADDRESS], а саме за [PERSON] - 29/50, [PERSON] - 21/50 частки відповідно; скасувати свідоцтво про право власності від 30.01.1997 року на 29/50 часток домоволодіння по [ADDRESS], мотивуючи тим, що вона (позивачка) була власницею 3/4 частин домоволодіння № 120-а по вулиці 4-та Слобідська в місті Миколаєві з відповідною частиною господарських будівель та споруд відповідно до договору купівлі-продажу від 02.08.1979 року. В свою чергу відповідач [PERSON] була власницею 1/4 чатини зазначеного домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель та споруд відповідно до договору купівлі-продажу від 19.03.1988 року. [PERSON] самовільно, без її (позивачки) згоди здійснила будівельні роботи, збільшивши при цьому у розмірах житловий будинок та отримала рішення № 11 виконкому Заводської ради народних депутатів м. Миколаєва від 20.01.1995 року, яке стало підставою для зміни часток співвласників. Дані зміни були оформлені рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів № 303 від 15.11.1996 "Про зміну ідеальних часток у будинковласництві", яким встановлено нові ідеальні частки. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.12.2014 року, залишеною без змін на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 року, рішення № 11 виконкому Заводської ради народних депутатів м. Миколаєва від 20.01.1995 року в частині оформлення за відповідачем самочинного будівництва, скасоване. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити посилаючись на обставини, зазначені у ньому. Відповідачка та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що позивачкою пропущений строк позовної давності, зазначене рішення виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів не впливає на права позивачки. У разі задоволення позову відповідачка буде позбавлена права власності на свою частку майна. Представник відповідача адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у частині скасування рішення виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів № 303 від 15.11.1996 року, а у частині скасування свідоцтва про право власності від 30.01.1997 року на 29/50 часток домоволодіння по [ADDRESS] - заперечував. Представник відповідача виконкому Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заперечення, у якому зазначив, що [PERSON] оскаржує рішення виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів та свідоцтво про право власності, видане на підставі даного рішення. Таким чином, предметом оскарження в даній справі не є рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради, а тому виконком Миколаївської міської ради не є належним відповідачем у справі. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], її представника [PERSON], представника відповідача адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради [PERSON] та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 3280 від 02.08.1979 року належить 3/4 частки домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 2-729 від 19.03.1988 року належить 1/4 частка зазначеного вище домоволодіння. Рішенням № 11 виконкому Заводської ради народних депутатів м. Миколаєва від 20.01.1995 року дозволено [PERSON] оформлення самочинного будівництва. Внаслідок оформлення самочинних споруд, рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів № 303 від 15.11.1996 "Про зміну ідеальних часток у будинковласництві" встановлено нові ідеальні частки: за [PERSON] - 21/50, за [PERSON] - 29/50. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.12.2014 року, залишеною без змін на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 року, рішення № 11 виконкому Заводської ради народних депутатів м. Миколаєва від 20.01.1995 року в частині оформлення за відповідачем самочинного будівництва, скасоване. Статтею 119 ЦК УРСР (в редакції чинній на час встановлення нових ідеальних часток) передбачалося, що коли учасник спільної часткової власності на житловий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку, шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеною за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщенням в ньому підлягають відповідній зміні. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, оргіну влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Отже, враховуючи, що зазначеним вище рішенням суду, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення, встановлено факт самовільного проведення відповідачем будівельних робіт, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилання відповідача та його представника на пропуск позивачем строку звернення до суду є необґрунтованими, оскільки про оскаржуване рішення Виконкому позивачка дізналася 17.12.2009 року та одразу ж звернулась до суду. При цьому увесь час тривали судові розгляди. Позивачка отримавши копію ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду та копію постанови Заводського районного суду м. Миколєва у червні 2015 року, звернулась до суду з даним позовом у грудні 2015 року. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Необґрунтованими є посилання представника відповідача виконкому Миколаївської міської ради на те, що вони не є належною стороною у справі. З наданої до суду відповіді виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.02.2015 року вбачається, що відповідно до ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Пункт 4 статті 54 вищезазначеного Закону закріплює, що відповідна рада затверджує Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради. Тобто, міська рада в цих Положеннях визначає правовий статус зазначених органів. Рішенням Миколаївської міської ради від 12.12.2013 року № 36/2 затверджено Положення про адміністрацію Заводського району Миколаївської міської ради. Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради є виконавчим органом Миколаївської міської ради, підзвітним і підконтрольним міській раді, підпорядкованим виконавчому комітету та міському голові. Як вбачається з Положення про адміністрацію Заводського району Миколаївської міської ради - у даного виконавчого оргіну місцевого самоврядування відсутні повноваження щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, натомість у Виконкома Миколаївської міської ради такі повноваження передбачені п.п.1 п. "б" ч.1 ст.31 ЗУ "Про місцеве самоврядування", а тому саме даний орган і є належним відповідачем у справі. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Тому з відповідачів виконкому Миколаївської міської ради, [PERSON], адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі по 324 гривні 80 копійок з кожного.

Outcome: approved