Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

У серпні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 липня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (далі - АКІБ "УкрСиббанк") та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту від №9-89Z/07-2006И, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 54216,00 доларів США на строк з 07 липня 2006 року до 07 липня 2021 року. Процентна ставка за користування кредитом протягом першого місяця після укладення договору становила 11,8% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів в порядку та у розмірах, визначених графіком погашення кредиту, який є невід'ємним додатком до кредитного договору. П. 4.1. договору про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року №9-89Z/07-2006И передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит та сплатити проценти, комісії та інші платежі в порядку та терміни, встановлені договором. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 15 липня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] складає 12876,20 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 15 липня 2014 року становило 150743,91 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 11062,56 долари США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 15 липня 2014 року становило 129511,31 грн; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1665,90 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 15 липня 2014 року становило 19502,98 грн; пеня за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 147,74 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 15 липня 2014 року становило 1729,62 грн. З цих підстав ПАТ "УкрСиббанк" просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року №9-89Z/07-2006И у сумі 12876,20 долари США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 15 липня 2014 року становило 149014,29 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року №9-89Z/07-2006И, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 54216,00 доларів США на строк з 07 липня 2006 року до 07 липня 2021 року. Процентна ставка за користування кредитом протягом першого місяця після укладення договору становила 11,8% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів в порядку та у розмірах, визначених графіком погашення кредиту, який є невід'ємним додатком до кредитного договору (а. с. 7-15). Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані АКІБ "УкрСиббанк" відповідачеві [PERSON], які він використав за цільовим призначенням. П. 4.1. договору про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року №9-89Z/07-2006И передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит та сплатити проценти, комісії та інші платежі в порядку та терміни, встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Однак [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року №9-89Z/07-2006И зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустив заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування ним. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 7.1. договору про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року №9-89Z/07-2006И за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, кредитодавець має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті. З аналізу наведених положень кредитного договору вбачається, що пеня нараховується і сплачується в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені. Пеня за прострочення позичальником термінів сплати процентів за користування кредитом складає 1729,62 грн, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату нарахування пені складало 147,74 доларів США. Пеня нарахована банком з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За змістом наведених законодавчих норм, пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. П. 5.5. договору про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року №9-89Z/07-2006И банку надано право вимагати дострокове повернення заборгованості за кредитним договором у разі порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів оплати процентів, комісій строком більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або законодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене позичальником протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вимоги про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором. При цьому у випадку неотримання позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту (вимоги) у результаті зміни позичальником адреси без попереднього письмового повідомлення про це банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41-ий календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту (п. 11.1. договору). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] прострочив сплату чергового платежу за кредитом більш ніж на місяць, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокове повернення кредиту, процентів за його користування та нарахованої пені. Банк реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року №9-89Z/07-2006И, надіславши 18 червня 2014 року рекомендованим листом із повідомленням позичальнику вимогу про необхідність достроково сплатити заборгованість за кредитним договором, проте [PERSON] не виконав її (а. с. 28-29, 30, 31). За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 07 липня 2006 року №9-89Z/07-2006И у сумі 12876,20 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 15 липня 2014 року становило 150743,91 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 11062,56 долари США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 15 липня 2014 року становило 129511,31 грн; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1665,90 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 15 липня 2014 року становило 19502,98 грн; пеню за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 1729,62 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1507,43 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved