Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

29 грудня 2015 року на адресу Куйбишевського районного суду Запорізької області з Дарницького районного суду м.Києва надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом ПАТ Банк "Траст" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказує , що 29 грудня 2014 року між ПАТ Банк "Траст" та [PERSON] укладено кредитний договір № R011.0049037 споживчого кредиту за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 22401,00 грн . , зі спалтою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,84 % річних та 2.21% комісії за обслуговування кредиту , строком на 24 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту , відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач на підставі меморіального ордеру №Loan-59098 від 29 січня 2014 року отримав кошти в повному обсязі. Однак не виконав свої зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість , яка станом на 09 липня 2015 року складає 29555.45 грн. , з яких 22401.00 грн.- заборгованість за кредитом, 1575.11 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3135.38 грн. - заборгованість по комісії. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погасив тому позивач прохає суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованість за кредитним договором №R011.0049037 від 29 грудня 2014 року в розмірі 29\~555 грн.45коп та судовий збір в розмірі 559грн.39коп. 19 лютого 2016 року відповідач [PERSON] до канцелярії суду подав зустрічний позов, в якому прохає визнати кредитний договір №R011.0049037 від 29 грудня 2014 року , укладений між ПАТ Банк «Траст» та [PERSON] недійсним, та відмовити ПАТ Банк»Траст» в позові про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №R011.0049037 від 29 грудня 2014 року. Посилаючись на той факт , що кредитний договір з ПАТ Банк «Траст» він не укладав. У грудні 2014 року він втратив свій [NUMBER] , за яким невідома особа отримала в банку кредит. З даного приводу він звернувся з заявою до правоохоронних органів, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 1201608027000024 від 14 січня 2016 року та розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.190 КК України. Представник позивача та відповідача за зустрічним позовом ПАТ Банк "Траст" в судове засідання не з'явився , причини неявки не повідомив , про час і місце розгляду справи , повідомлений належним чином. Відповідач та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився надав письмову заяву в якій повідомив про причини неявки прохав задовольнити його зустрічний позов , яким визнати недійсним кредитний договір та відмовити банку в задоволенні його позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 29 грудня 2014 року на підставі заяви [PERSON] йому ПАТ Банк "Траст" надав споживчий кредит згідно договору № R011.0049037 у розмірі 22401,00 грн . , зі спалтою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,84 % річних та 2.21% комісії за обслуговування кредиту , строком на 24 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту , відсотків та комісії за користування кредитом (а.с.4). Відповідно до п.2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на сподживчі цілі , які є невід'ємною частиною кредитного договору , [PERSON] зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати банку відсотки за користування кредитом, комісії , повертати кредит частинами у сумах та терміни визначені у графіку платежів (Додаток № 1 до Кредитного договору а.с. 10) . [PERSON] на підставі меморіального ордеру №Loan-59098 від 29 січня 2014 року отримав кошти в сумі 22401.00 гривень (а.с.14). Однак не виконав свої зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість , яка станом на 09 липня 2015 року складає 29555.45 грн. , з яких 22401.00 грн.- заборгованість за кредитом, 1575.11 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3135.38 грн. - заборгованість по комісії (а.с.13). Позичальником у договорі зазначено [PERSON] [INFO] , уродженця [INFO] [NUMBER] , ІПН [NUMBER], який зареєстрований за адресою [INFO] (копія паспорту, коду а.с.19-21). Як зазначалося вище в своєму зустрічному позові позивач [PERSON] зазначив , що у грудні 2014 року він втратив свій паспорт громадянина України серії СВ 028297 та ідентифікаційний код. Про втрату паспорту повідомив Куйбишевський РС УДМС України в Запорізькій області, де була заведена справа про втрату паспорта і в лютому 2015 року взамін втраченого паспорту Куйбишевським РС УДМС України йому було видано навий паспорт серії СЮ № 377120 та Куйбишевським віділенням Пологівської ОДПІ було видано і дублікат картики платника податків (ідентифікаційний код). На підтвердження цих обставин [PERSON] долучив в якості доказів довідку Куйбишевського РС УДМС України в Запорізькій області від 04.01.2016 року № 2330-05 про те , що [PERSON] дійсно звертався до Куйбишевського РС УДМС з приводу втрати паспорта серії СВ №028297 виданого Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області 28.07.1999 року і за його заявою була заведене справа про втрату паспорта А-11 від 09.02.2015 року (а.с.67), також долучив копію паспорта на ім'я [PERSON] [INFO] , уродженця [INFO] серії СЮ № 377120 виданого Куйбишевським РС УДМС України в Запорізькій області 13.02.2015 року, зареєстрованого за адресою [INFO] (а.с.65), копію картки платника податків ІПН [NUMBER], виданої Куйбишевським відділом Пологівською ОДПІ 14.02.2015 року (а.с.66). Порівнюючи фотокартки в паспортах наданих банком до позовної заяви на ім'я [PERSON] та наданого самим [PERSON] до свого зустрічного позову суд приходить до висновку , що на фотокартках зображені різні особи. [PERSON] 14 січня 2016 року ознайомившись з позовною заявою ПАТ Банк "Траст" та доданими до неї матеріалами в тому числі і копією втраченого ним паспорту СВ 028297 з вклеєною фотокарткою іншої особи, звернувся з відповідною заявою до правоохороних органів (а.с.68). Згідно витягу з ЄРДР 14.012016 року зареєстровано кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України за азявою [PERSON], який повідомив , що невідома особа заволоділа його втраченим паспортом за допомогою , якого 29.12.2014 року шахрайським шляхом отримала в ПАТ Банк "Траст" кредит в сумі 22401 гривня (а.с.69). Суд, зясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, прийшов до висновку , що доводи [PERSON] про те , що він ніколи не був у м.Києві не проживав там і не укладав з ПАТ Банк "Траст" кредитного договору № R011.0049037 від 29.12.2014 року знайшли своє півдтвердження в судовому засіданні. Натомість ПАТ Банк "Траст" не надали суду доказів , які підтверджували обставини викладені в їхній позовній заяві та спростовували доводи [PERSON] викладені в зустрічному позові. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог , які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом але одна із сторін заперечує його дійсність, на підставах встановлених законом , такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Зважаючи на вище викладене суд прийшов до висновку, що [PERSON] не укладав з ПАТ Банк "Траст" кредитного договору № R011.0049037 від 29.12.2014 року. Від його імені даний договір уклала інша особа , яка не мала на це відповідних повноважень. Укладення даного кредитного договору відбулося всупереч волі [PERSON], тому у відповідності до ст.215 ЦК України, наявні підстави для задоволення зустрічного позову та визнання даного договору недійсним. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсність правочину не створює юридичних наслідків , крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Оскільки суд встановив наявність підстав для визнання кредитного договору недійсним , тому позовні вимоги ПАТ Банк "Траст" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат , суд виходить з того , що в первісному позові відмовлено , позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено , тому з ПАТ Банк "Траст" на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору .

Outcome: approved