Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду із позовом до [PERSON] акціонерного товариства Київський страховий дім, [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в якому просить стягнути з ПАТ Київський страховий дім, на користь [PERSON] 50000 грн. 00 коп. страхову суму за шкоду заподіяну майну та 10000 грн. моральної шкоди, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 16050 грн. 01 коп. грошових коштів як відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, а також 7000 грн. 00 коп. моральної шкоди і 24000 грн. 00 коп. грошові кошти, які [PERSON] недоотримав від свого заробітку та судові витрати, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що визнає позов в частині матеріальної шкоди і згоден сплатити грошові кошти в розмірі 16050 грн. 01 коп. як відшкодування які спричинені джерелом підвищеної небезпеки у наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства Київський страховий дім у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про те, що просить слухати справу за його відсутності у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на мотиви викладені в запереченні. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив. 19 березня 2014 року гр. [PERSON] об 11 годині 30 хвилин по а/д Доманово - Ковель - Чернівці, керуючи транспортним засобом марки, Камаз, д.н.з. [NUMBER], порушив вимоги пункту 2.3 "А, В" ПДР України, а саме: будучи неуважним, перед виїздом не забезпечив технічно - справного стану зщіпного механізму причіпа, д.н.з. [NUMBER], що призвело до роз"єднання із автомобілем, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки, IVECO, д.н.з. ВО6781, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів. Постановою Теребовлянського районного суду від 14 квітня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до довідки виданої ВДАІ Теребовлянського РВ громадянину [PERSON] про те, що 19 березня 2014 року на 357 км. +50м. а.д. Доманове-Ковель-Чернівці Тереблече внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] кузов 43529 отримав механічні пошкодження - деформація кузова, а саме: бокової лівої частини, задньої частини передньої частини бокової правої частини, верхньої частини. Власником автомобіля [NUMBER] кузов 43529, є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 709554. Власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON] право на керування автомобілем надано відповідачу [PERSON]. Згідно із полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9083631 від 27 березня 2013 року, виданого ПАТ «Страхова група «Київський страховий дім», [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду третім особам, яка настає під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу-автомобіля марки «ГКБ-8535», д.н.з. [NUMBER]. Зазначеним полісом встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50000 грн., розмір франшизи 510 грн. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 1180/14-22 від 25 грудня 2014 року вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля «IVEKO 3510», державний реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП станом на 25 грудня 2014 року становить 66050 грн. 01 коп. Згідно вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, позивачу [PERSON] як власнику автомобіля пошкодженого при ДТП завдана матеріальна шкода становить 66050 грн. 01 коп. з яких 49490 грн. слід стягнути з ПАТ «Страхова група «Київський страховий дім», зменшеної на суму франшизи 510 грн. та 16050 грн. 01 коп. слід стягнути з [PERSON] в користь позивача. Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до частини 5 статті 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, суд вважає, що з відповідача ПАТ «Київський страховий дім» в користь позивача [PERSON] слід стягнути матеріальної шкоди в розмірі 49490 грн. 90 коп. завданої джерелом підвищеної небезпеки. Також слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 16050 грн. 01 коп. завданої джерелом підвищеної небезпеки. Як вбачається з позовної заяви позивач [PERSON] просить стягнути кошти з відповідача [PERSON] які він втратив через пошкодження автомобіля (упущену вигоду), яким він їздив на роботу в іншу місцевість доставляв частини сільськогосподарських агрегатів, возив на роботу людей. 10 березня 2014 року між ФГ «Агро-Шили» та [PERSON] укладено договір про надання послуг № 1/10. 20 квітня 2014 року між сторонами ФГ «Агро-Шили» та [PERSON] було розірвано договір про надання послуг № 1/10, у звязку з неможливістю використовувати транспортний засіб марки «IVEKO 3510», д.н.з. [NUMBER]. Однак, позивачем не було представлено суду жодних доказів про те, що він міг би реально одержати доходи за звичайних обставин якби його право не було порушено, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача в його користь упущену вигоду є безпідставним. Також, суду не представлено доказів які б свідчили про те, що позивач отримує заробіток від виконання договору про надання послуг. Цивільним кодексом передбачені певні додаткові умови відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди, або фактори, які впливають на розмір втраченої вигоди, які повинні враховуватися і учасниками господарських відносин. Так, відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) повинні враховуватися заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Ця норма зобов'язує кредитора своєчасно отримувати докази щодо здійснення конкретних заходів для забезпечення отримання доходів (укладення відповідних договорів, підготовки виробничого обладнання, приміщень, складів тощо). Це положення орієнтує потерпілу сторону на необхідність доведення фактів, які б підтверджували, що потерпілий кредитор дійсно планував отримати відповідні доходи, все зробив для їх отримання, мав для цього всі можливості і неодмінно отримав би такий доход, якби договір був виконаний належним чином. Як зазначено у п. 2 роз'яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди» від 01.04.1994р № 02-5/215 у випадку невиконання договору, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 614 ЦК України). Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Так, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: - протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; - наявність збитків; - причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; - вина боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність не настає. При цьому, встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. При визначенні розміру втраченої вигоди повинні враховуватися тільки точні дані, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум або іншого майна, в тому випадку, якби зобов'язання було виконане боржником належним чином. Її розмір повинен бути підтверджений обґрунтованим розрахунком, а також відповідними доказами. Тобто втрачена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний доход. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Внаслідок протиправних дій [PERSON], [PERSON] зазнав моральної шкоди, оскільки йому було завдано душевних стражданнях, \~яких позивач зазнав у звязку\~із протиправною поведінкою відповідача, а також у нього був підвищений артеріальний тиск, сильні головні болі, нудота та запаморочення. У зв'язку з переліченими обставинами, у [PERSON] було порушено його нормальний, \~до цього звичний спосіб життя, що в подальшому викликало у нього депресивний стан. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, \~відповідно \~до \~\~\~загальних \~\~\~\~підстав \~\~\~\~цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди \~підлягають: \~наявність такої \~шкоди, \~протиправність \~діяння \~її \~заподіювача, \~наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним \~діянням \~заподіювача та \~\~вини \~останнього \~в \~її \~заподіянні. \~Суд, \~зокрема, \~повинен з'ясувати, \~чим \~\~підтверджується \~\~факт \~\~заподіяння \~\~позивачеві моральних \~чи \~фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, \~в якій \~грошовій \~сумі \~чи \~в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при \~цьому \~виходить, \~а \~також інші \~обставини, \~що \~мають \~значення для вирішення спору. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами \~\~виникнення \~\~цивільних \~прав \~та \~обов'язків, зокрема, є завдання \~майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливост. Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 \~Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір \~відшкодування \~моральної \~(немайнової) \~шкоди \~суд визначає \~залежно \~від \~характеру \~та \~обсягу страждань (фізичних, душевних, \~психічних \~тощо), \~яких \~\~зазнав \~\~позивач, \~\~характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. \~Зокрема, \~враховуються стан \~здоров'я потерпілого, \~тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, \~ступінь зниження престижу, \~ділової репутації, \~час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - \~за \~власною \~ініціативою \~чи \~за \~\~зверненням \~\~потерпілого \~\~- спростування \~інформації редакцією засобу масової інформації. \~При цьому \~суд \~має \~виходити \~із \~засад \~розумності, \~виваженості \~та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань внаслідок пошкодження його автомобіля, ступень вини відповідача, стан здоров'я позивача, характер немайнових втрат - їх тривалість, можливість відновлення, суд вважає, що позов слід задоволити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 1000 грн. 00 коп. моральної шкоди, а \~у решті позову слід відмовити у звязку безпідставністю позовних вимог. Позивач [PERSON] просив стягнути з ПАТ «Страхова група «Київський страховий дім» в його користь 10000 грн. моральної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП. Однак, відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. За таких обставин у вказаній позовній вимозі позивачу [PERSON] слід відмовити. \~Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства Київський страховий дім, [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки слід задоволити частково, стягнувши з [PERSON] акціонерного товариства Київський страховий дім в користь [PERSON] 49490 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] 16050 грн. 01 коп. матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] 1000 грн. 00 коп. моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки у наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також слід стягнути з [PERSON] акціонерного товариства Київський страховий дім в користь [PERSON] 738 грн. 00 коп. судових витрат за проведення авто товарознавчої експертизи № 1180/14-22 від 25 грудня 2014 року, пропорційно до задоволених позовних вимог. Також слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 246 грн. 00 коп. судових витрат за проведення авто товарознавчої експертизи № 1180/14-22 від 25 грудня 2014 року, пропорційно до задоволених позовних вимог. Також слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 1416 грн. 96 коп. судових витрат за проведення авто товарознавчої дослідження № 607/14-22 від 07 квітня 2014 року. Стягнути з [PERSON] акціонерного товариства Київський страховий дім в користь [PERSON] 495 грн. 38 коп. судового збору сплаченого позивачем при зверненні з позовом матеріального характеру, пропорційно до задоволених позовних вимог. Також слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 165 грн. 12 коп. судового збору сплаченого позивачем при зверненні з позовом матеріального характеру, пропорційно до задоволених позовних вимог. Також слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 243 грн. 60 коп. судового збору сплаченого позивачем при зверненні з позовом не матеріального характеру.

Outcome: partial