Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача, про зобов'язання вчинити нотаріальну дію в якому зазначив, що 20.08.2008 року між [PERSON] (далі - третя особа) та [PERSON] (далі- позивач) було укладено та посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] (далі - відповідач) договір іпотеки, відповідно до умов якого позивач з метою забезпечення зобов'язань за позикою передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Того ж дня приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON] наклав заборону відчуження предмета іпотеки, зареєстровану в реєстрі заборон за №5405. Однак, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2011 року договір іпотеки укладений між [PERSON] та [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON] - розірвано. У жовтні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття заборони відчуження з квартири, проте відповідач відмовила у задоволенні його заяви посилаючись на те, що у резолютивній частині рішення суду не зазначено, що накладена заборона підлягає зняттю. Зважаючи на те, що такі дії відповідача порушують законні права та інтереси позивача, щодо його власного майна, останній просив зобов'язати приватного нотаріуса, Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON], зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна за договором іпотеки від 20.08.2008 року та вилучити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Однак через канцелярію суду звернувся із запереченнями в яких зазначив, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» зняття заборони відчуження не є нотаріальною дією. Третя особа [PERSON] судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 20.08.2008 року приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON] посвідчив договір іпотеки, відповідно до якого позивач передав у іпотеку [PERSON] власну квартиру [ADDRESS], та з метою забезпечення зобов'язань за договором позики від 20.08.2008 р. на суму 741070,00 грн. терміном дії до 29.05.2009 р., одночасно приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON] накладено заборону на відчуження на вищевказане майно, яку зареєстровано в реєстрі заборон за №5404, і внесено відповідний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 6416166 (а.с. 11-13). 28.12.2011 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області в позові [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки квартири [ADDRESS], та визнання права власності на цю квартиру, зобов'язання звільнити дане приміщення - відмовлено, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання іпотечного договору - задоволено. Розірвано договір іпотеки, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 20.08.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON]. Окрім того вищевказаним рішенням було встановлено, що відповідач у повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором позики, та надав позивачу те майно, на придбання якого надані кошти. На момент розгляду справи рішення набрало законної сили. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до положень ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов'язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов'язаний негайно повернути його заставодавцеві. Так, позивач звернувся у жовтні 2014 року до приватного нотаріуса Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про зняття заборони з квартири та вилучення записів з відповідних реєстрів. Відповідно до положень ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. У відповідності з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, іншого нерухомого майна. Пунктом 2.5 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. №31/5 (з наступними змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.06.1999 р. за №364/3657, передбачено, що відомості про накладені (зняті) заборони та арешти на об'єкти нерухомого майна вносяться реєстратором до реєстру заборон у день надходження. Відповідач, приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON], листом №201/01-16 від 22.10.2014 р. відмовив позивачу у задоволенні заяви про зняття заборони відчуження квартири та вилучення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна посилаючись на що у резолютивній частині рішення суду не зазначено, що накладена заборона підлягає зняттю ( а. с. 4). Статтею 34 Закону України "Про нотаріат" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про нотаріат" від 1 жовтня 2008 року № 614-VI), передбачена така нотаріальна дія як зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації. У випадках, передбачених частиною першою статті 537 ЦК України нотаріус може зняти заборону відчуження заставленого майна за заявою боржника, якщо він надасть нотаріусу докази відсутності кредитора (його представника) у місці виконання зобов'язання або ухилення кредитора (його представника) від прийняття виконання чи в разі іншого прострочення з їхнього боку, а також внесе в депозит нотаріуса належні з нього кредиторові гроші або цінні папери. Відповідно до Глави 15 п.п. 5.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за №282/20595, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки). У відповідності до роз'яснень Міністерства юстиції України від 02.06.2009 № 31-32/189 щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації Начальникам Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, мм. Києві та Севастополі, зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, підлягає обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку, встановленому Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 року № 31/5 (зі змінами), чи Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідно до Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 року № 830." Враховуючи, що застава (іпотека) припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до закону, а судовим рішенням можуть бути зобов'язані особи вчинити певні дії, які виступають відповідачами у справі, тому у задоволенні позовних вимог у частині визнання правовідносин за договором іпотеки від 22.08.2006 р. припиненими з 18.11.2011 р., і зобов'язання будь-якого іншого державного чи приватного нотаріуса зняти заборону відчуження квартири і вилучити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна і Державного реєстру іпотек, у зв'язку з виконанням зобов'язань за позикою, - відмовляє. Враховуючи викладене вище, з огляду на належні та допустимі докази, які містяться в матеріалах справи, у тому числі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2011 року у справі № 2-2-4085/2011, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного, ст. ст. 16, 593, 598, 599 ЦК України, ст. 34, 74 Закону України «Про нотаріат», ст. 17 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved