Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

14.01.2015 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 15.01.2008 року між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номера, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 1400 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.6.6 умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Тому станом на 30.11.2014 року заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ "ПриватБанк" складає 19946 грн. 48 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом 5710 грн. 34 коп.; заборгованість за відсотками 10183 грн.52 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 2626 грн.60 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 926 грн.02 коп. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідачки. Відповідачка в судові засідання неодноразово не з'явилась. Відповідно до довідки Татарбунарського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 15.01.2015 року №7 [PERSON], [INFO], зареєстрована з 06.09.2004 року в [ADDRESS]. Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається, що судові виклики вручені їй належним чином (а.с.29,33). Відповідачка причини своїх неявок суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність або заперечення проти позову суду не надала. Тому, в силу ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, на що позивач згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі заяви від 15.01.2008 року (а.с.9), якою відповідачка підтвердила свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою (а.с.10-15) складає між нею та банком договір, відповідно до якого останній були надані кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на укладення вищезазначеного договору, оскільки підписала заяву (а.с.9) разом з Умовами та правилами надання банківських послуг(а.с.10-15), що складає між нею і банком Договір. Однак, до цього часу заборгованість по кредиту, яка станом на 30.11.2014 року складала 19946 грн. 48 коп., відповідачкою не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.5-7). За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами у їх сукупності, враховуючи відсутність заперечень відповідачки, суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором без номеру від 15.01.2008 року в сумі 19946 грн. 48 коп., у тому числі заборгованість за кредитом 5710 грн. 34 коп.; заборгованість за відсотками 10183 грн.52 коп.; заборгованість за комісії за користування кредитом 2626 грн.60 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 926 грн.02 коп. - мають бути задоволені в повному обсязі, як основані на законі. Також, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем відповідно до платіжного доручення №ІНМ91В0ООО від 11.12.2014 року (а.с.21) в сумі 243 грн. 60 коп., згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved