Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

22 травня 2018 року до Рівненського міського суду через свого представника звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] акціонерного товариства "[PERSON] Кредит", приватного підприємства "Фламінго-Тойс" в особі ліквідатора [PERSON] про визнання недійсним договору поруки. В обґрунтування позову вказує, що між ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» та приватним підприємством «Фламінго-Тойс» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-4ю/2014/2-1 від 15.01.2014р., за умовами якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах Генерального договору про здійснення кредитування №05.1-3ю/2014/2-1 від 15.01.2014р., забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.1.1.1 кредитного договору, надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами зі сплатою 23% річних (з переглядом кожні 3 місяці кредитування) та комісій, в розмірі та порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього договору, що є невідємною складовою частиною цього договору в межах максимального ліміту заборгованості до 1600 000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 22.01.2016р. на умовах, визначених цим договором, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковим договором №2 від 23.01.2015р. Згідно до п.2.7. кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється на фактичну кількість днів користування кредитом в період (28-29-30-30/360). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Вказує,що пунктом 1.1.2. кредитного договору, з урахуванням змін, внесених додатковим договором №2 від 23.01.2015р. визначено порядок нарахування процентів. Так, сторони погодили, що для розрахунку процентів за користування кредитом. протягом 30 календарних днів від дати укладення цього договору встановлюється фіксована процентна ставка в розмірі 30% річних, а починаючи з 31 календарного дня від дня укладення цього договору, процентна ставка є змінюваною (плаваючою), загальний розмір якої визначений цим договором не може перевищувати максимальної процентної ставки за кредитом та не може бути меншим мінімальної процентної ставки, передбаченої умовами цього договору. Змінювана процентна ставка по кредиту підлягає перегляду протягом строку дії цього договору кожні 30 календарних днів, починаючи з 31 календарного дня від дати укладення цього договору, із застосуванням формули, визначеної в цьому договорі. Розмір процентної ставки при перерахунку не може бути більшим ніж 36% річних та не може бути меншим ніж 24% річних. Зазначає, що позичальник частково виконував умови кредитного договору (останнє погашення кредиту - 04.06.2015р.), однак на теперішній час позичальник не виконує умови кредитного договору та станом на 01.01.2018р. прострочена заборгованість за кредитним договором, на думку кредитора та відповідно до поданих ним у первісній позовній заяві розрахунків заборгованості, складає 3 352 172 грн. 26 коп. Окрім цього, між банком, ПП «Фламінго-Тойс» та [PERSON] було укладено договір поруки №04-979/1-4 від 15.01.2014р., згідно п.1.1. якого поручитель 1 зобовязується перед банком солідарно відповідати за виконання ПП «Фламінго-Тойс» у повному обсязі зобов'язань, окрім іншого, за кредитним договором (з усіма додатками, змінами та доповненнями до цього договору як укладеними, так і тими, що будуть укладені в майбутньому), а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користуванням кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.3.1.2 договору поруки 1, у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобовязання, поручитель зобовязаний відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення. Згідно п.6.1 договору поруки 1, цей договір набирає чинності з моменту його укладення уповноваженими представниками сторін та діє до 14.01.2022 р., якщо інше не встановлено Законом. Вважаю, що договір поруки №04-979/1-4 від 15.01.2014р. суперечить основному зобов'язанню за кредитним договором, а відтак є недійсним. У звязку з цим вона звернулась до суду для захисту свого порушено права. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити повністю. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства "[PERSON] Кредит" в судове засідання не зявився, подавили суду клопотання про проведення судового засідання за їхньої відсутності, просили суд врахувати раніше подані ними відзив на позовну заяву та заяву про застосування спливу позовної давності. Відповідача приватне підприємство "Фламінго-Тойс" в особі ліквідатора [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені у справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних\~висновків. Судом встановлено, що між ПАТ «[PERSON] КРЕДИТ» та приватним підприємством «Фламінго-Тойс» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-4ю/2014/2-1 від 15.01.2014р., за умовами якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах Генерального договору про здійснення кредитування №05.1-3ю/2014/2-1 від 15.01.2014р., забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.1.1.1 кредитного договору, надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами зі сплатою 23% річних (з переглядом кожні 3 місяці кредитування) та комісій, в розмірі та порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього договору, що є невідємною складовою частиною цього договору в межах максимального ліміту заборгованості до 1600 000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 22.01.2016р. на умовах, визначених цим договором, з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковим договором №2 від 23.01.2015р. Згідно до п.2.7. кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється на фактичну кількість днів користування кредитом в період (28-29-30-30/360). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Між банком, ПП «Фламінго-Тойс» та [PERSON] було укладено договір поруки №04-979/1-4 від 15.01.2014р., згідно п.1.1. якого поручитель 1 зобовязується перед банком солідарно відповідати за виконання ПП «Фламінго- Тойс» у повному обсязі зобов'язань, окрім іншого, за кредитним договором (з усіма додатками, змінами та доповненнями до цього договору як укладеними, так і тими, що будуть укладені в майбутньому), а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користуванням кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.3.1.2 договору поруки 1, у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобовязання, поручитель зобовязаний відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення. Згідно п.6.1 договору поруки 1, цей договір набирає чинності з моменту його укладення уповноваженими представниками сторін та діє до 14.01.2022р., якщо інше не встановлено Законом. Згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.525 ЦК України\~визначено, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до частини першої статті 553\~ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина першастатті 554 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 559\~ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Встановлений строк дії поруки по 14.01.2022 року, згідно п.6.1 Договору поруки № 04-979/1-4 від 15.01.2014 року, не свідчить, що умови договору поруки не відповідають умовам кредитування, відповідно шестимісячний строк, на якому наполягають представники відповідача не застосовується. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою\~статті 203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно частин п'ятої\~статті 203 ЦК України\~правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини першої\~статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно п.2.2.4 Генерального договору про здійснення кредитування №05.1-Зю/2014/2-1 від 15.01.2014 процентна ставка: в гривні - відповідно до умов Кредитних договорів, але не більше 35% річних. Згідно п. 2.1.2 Договору поруки змістом забезпеченого порукою зобовязання є, зокрема, сплата процентів за користування кредитом у розмірі 35% річних та комісій за користування кредитом, у розмірі та порядку визначеному договором кредиту. Оскільки на день підписання договору поруки позивачу було відомо про його умови про що свідчить її підпис в договорі поруки, тому підстав визнавати даний договір недійсним на думку суду немає. Також, суд звертає увагу на ту обставину, що представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності. У цивільному кодексі позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 цього Кодексу). Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Для правильного застосування ч. 1 ст. 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed