Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить визнати за нею право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0257 га, що знаходиться у садівничому товаристві "Горизонт" на території Киїнської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена земельна ділянка була набута у власність її чоловіком - [PERSON] за договором купівлі-продажу, але за життя, її чоловік своє право на дану земельну ділянку належним чином не оформив, тому вона позбавлена можливості, як спадкоємець за заповітом, оформити спадщину на земельну ділянку на своє ім"я. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснили, що спадкоємців, які б мали право на обов"язкову частку у спадщині не має. Після оголошеної перерви в судове засідання 16.02.2016 року не з"явилися, надали через канцелярію суду заяви про продовження розгляду справи у їх відсутності. Відповідач Киїнська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області та третя особа - Садівниче товариство "Горизонт" в судове засідання свого представника не забезпечили. Надали через канцелярію суду лист про розгляд справи у відсутності їх представників. Відповідач вирішення даного спору відносить на розсуд суду, третя особа - проти позову не зперечує (а.с.74,82). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу 16.02.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вислухавши представника позивача, позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року ( а.с.9). Як вбачається з копії заповіту, складеного 19.11.2014 року та посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], спадкодавець, за життя, розпорядився своїм майном на користь [PERSON], позивача по справі ( а.с.10). Відповідно до копії спадкової справи, яка надійшла із Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] звернулася його дружина - [PERSON], позивач по справі. Також до нотаріуса звернулися і діти спадкодавця, від яких 05 травня 2015 року надійшли заяви, від доньки - [PERSON] про прийняття спадщини за законом, а від сина - [PERSON] - про відмову від спадщини на користь [PERSON]. Документи, які б підтверджували, що діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] мають право на обов"язкову частку у спадщині, у спадковій справі відсутні і на запит нотаріуса, такі документи надані ними не були. 18.12.2015 року нотаріусом видано спадкоємцю за заповітом - [PERSON], позивачу по справі, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( а.с.31-53). Щодо спірної земельної ділянки 18 грудня 2015 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Моклигіною О.С. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку, а саме державного акту, який спадкодавець за життя повинен був отримати після укладення ним договору купівлі-продажу даної земельної ділянки ( а.с.57). Судом також встановлено, що 30 квітня 2002 року [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, який посвідчений державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-1517 ( а.с.12). Відповідно до вказаного договору [PERSON] (продавець) продав [PERSON] (покупець) земельну ділянку площею 0,0257 га, в межах згідно з планом, з цільовим призначенням: для садівництва, розміщену на території Киїнської сільської ради Чернігівського району та області в садівничому товаристві "Горизонт". Дана земельна ділянка належала продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29.04.2002 року Киїнською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 18644. Згідно п.4.2 Договору, цей договір є підставою для видачі Державного акта на право приватної власності на землю. Вказані обставини сторонами не оспорені, доказів того, що зазначений договір купівлі-продажу від 30.04.2002 року було розірвано або визнано недійсним, у суду відсутні. Відповідно до п."а„ ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі договору купівлі-продажу. Таким чином, [PERSON] на підставі вказаного вище договору купівлі продажу від 30.04.2002 року набув право власносні на земельну ділянку площею 0,0257 га, що знаходиться в садівничому товаристві "Горизонт" ( ділянка [NUMBER]) на території Киїнської сільської Ради Чернігівського району та області, з цільовим призначенням, для садівництва. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1,2 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визанння його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Виходячи з даної норми закону, спадкоємці за законом одержують право на спадщину у разі відсутності заповіту, визанння його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. В даному випадку, спадкодавець розпорядився всім своїм майном на користь позивача [PERSON], про що, за життя склав заповіт, який є чинним, остання прийняла спадщину за заповітом, а отже у неї виникло право на спадкування всього майна спадкодавця [PERSON]. Інші спадкоємці, які б мали право на обов"язкову частку у спадщині, відсутні. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги Земельного кодексу України в редакції, який діяв на момент укладення правочину, суд вважає, що право власності на земельну ділянку у [PERSON]. виникло на підставі цивільно-правової угоди, укладеної в порядку, встановленому законом, та відповідно перейшло до спадкоємця за заповітом [PERSON]. Як вбачається з листа Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області від 15.02.2016 року, придбана спадкодавцем [PERSON] за договором купівлі-продажу від 30.04.2002 року земельна ділянка, зареєстрована за попереднім власником - [PERSON] ( а.с.89). Оскільки отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку в нотаріальній конторі спадкоємець не може в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім"я спадкодавця, тому порушене право позивача підлягає поновленню, а позовні вимоги задоволенню. Спір про право власності на зазначену земельну ділянку підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved