Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до Апеляційного суду м. Києва з заявою про визначення підсудності у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, так як справа підсудна місцевим зальним судам, розташованим на території АР Крим та міста Севастополя, відповідному суду м. Києва, оскільки відповідач зареєстрований та проживає у м. Севастополі АР Крим. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.06.2017 року визначено підсудність позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав Солом`янському районному суду міста Києва. Позов мотивований тим, що позивач з дитиною та відповідач зареєстровані та проживають в АР Крим, в м. Севастополь. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2005 року, який розірвано 19 червня 2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач тривалий час не здійснює матеріальне забезпечення дитини, вихованням, розвитком, лікуванням та утриманням дитини повністю займається позивач. Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 18.05.2010 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. щомісячно, але відповідач їх не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в великому розмірі. Також позивач вважає, що відповідач безпідставно не виконує батьківських обов`язків, хоча має на це можливість. Натомість позивачем забезпечені належні умови проживання разом з дитиною, син має в квартирі окрему кімнату яка повністю обладнана всім необхідним, здійснює разом з дитиною прогулянки, супроводжує дитину при відвідуванні лікаря, всі витрати у разі хвороби несе за власний рахунок. Оскільки своїми діями відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню власної дитини, її вихованню та розвитку, це змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року до справи залучено у якості третьої особи без самостійних вимог Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник позивача надав до суду оригінал нотаріально посвідченої заяви про визнання відповідачем позову, в якій він просить справу розглянути без його участі. Також зазначає, що протягом декількох років він не виконує батьківських обов`язків. З позовом ознайомлений та повністю його підтримує. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду листа в якому просив проводити розгляд справи у відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , яке видано 03 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, серія [NUMBER] - його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с 24). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 19 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19 червня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис № 77. Відповідно до характеристики ГБОУ СОШ № 15 м. Севастополя, [PERSON] , 2006 року народження, в даному закладі навчається з 01.09.2014 року. Вихованням та розвитком дитини займається його мати - [PERSON] Батько дитини - [PERSON] навчанням не цікавиться. Батьківськи збори та шкільні заходи не відвідує. Згідно з довідкою № 966 від 14.06.2017, виданою Державною бюджетною установою охорони здоров`я м. Севастополя «Дитяча поліклініка №2», [PERSON] , [INFO] спостерігається в поліклініці з жовтня 2015 року. Поліклініку дитина відвідує в супроводі матері, іноді вітчима. В супроводі батька, дитина за медичною допомогою не зверталася. Відповідно до заяви від 20.08.2019, яка засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Неліним С.О., зареєстрованої в реєстрі за № 1251, [PERSON] з позовом в повному обсязі ознайомлений та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він протягом декількох років не виконує своїх батьківських обов`язків. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 16 липня 2018 року за № 108-10948 про доцільність позбавлення батьківських прав, за результатом розгляду питання, орган опіки та піклування не має можливості надати обґрунтованого висновку про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , 2006 року народження, оскільки позивач з дитиною та відповідач мешкають на тимчасово окупованій території АР Крим, проведення бесіди з дитиною та обстеження умов проживання працівниками служби не виявляється можливим. Повідомити належним чином відповідача про розгляд питання та з`ясувати його думку також не вбачається можливим, оскільки у зв`язку з тим, що з 27.03.2014 року поштові відправлення направленні з материковою частини України, поштою АР Крим не приймаються (а.с. 53-54). Так, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України, відповідно до положень якої мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною ; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Частиною 4 статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленум Верховного суду України у п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року за №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови, винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері) , так і для дитини (стаття 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно частини 4 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсний обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 СК України). При цьому суд може не погодитись із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина 6 статті 19 СК України). Відповідно до положень частини 1 статті 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Але, оскільки неможливо надати обґрунтованого висновку про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , 2006 року народження, суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 16 липня 2018 року за № 108-10948. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа , в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, по досягненню чотирнадцяти років. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один з батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Нормою статі 150 СК України, статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом достеменно встановлено, що відповідач [PERSON] батьківського піклування та обов`язків щодо сина не виконує, умовами проживання, вихованням, станом здоров`я дитини не цікавиться, не піклується про її інтелектуальний та фізичний розвиток, матеріально не утримує, проживає окремо. Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За положеннями статті 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладено на кожну із сторін. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не забезпечує сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з ним; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Доказів, які б спростовували дані обставини суду не надано та у своїй заяві відповідач підтвердив, що вже протягом декілька років не приймає участі у вихованні дитини та не виконує батьківських обов`язків. Зазначені фактори, суд розцінює як ухилення відповідача [PERSON] від виховання дитини і приходить до висновку про свідоме нехтування ним своїми обов`язками. За таких обставин, суд вбачає достатні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . На підставі статті 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 640,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved