Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідачів, солідарно, 93 338, 78 грн. заборгованості за кредитним договором № 019-ФО1 від 13.01.2006 року та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], ТОВ "Гармонія", його представник до суду не з"явились, про день та час розгляду справи повідомлялись, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав. Судом встановлено, 13 січня 2006 року між Банком та [PERSON] укладено договір кредиту № 019-ФО1, згідно якого останньому надано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 147 600,00 грн., зі сплатою 16 % річних та порядком погашення суми основної заборгованості кожного місяця згідно графіку, з кінцевим строком погашення заборгованості до 12.01.2012 року. За умовами кредитного договору, Кредитор прийняв на себе зобов'язання надати кредитні кошти Позичальнику, в порядку визначеному в кредитному договорі. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його викристання та можливими штрафними санкціями у термін визначений п.1.1 Договору кредиту. Зобов'язання щодо надання кредиту Кредитором виконано в повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно п. 4.1. Договору кредиту, у разі прострочення строків сплати відсотків визначених п.2.4. цього договору, а також прострочених строків повернення кредиту, визначених п. 1.1., 2.6.3., 3.2.3., 4.4., 5.4. цього договору Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі 1 відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1.3. Договору кредиту, в якості забезпечення виконання своїх зобов'язань, між Банком та [PERSON] 13 січня 2006 року укладено Договір застави майна № б/н, предметом якого є транспортний засіб марки SCODA Octavia A5 Eleg.1.6, тип ТЗ легковий комбі- В, рік випуску 2006, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно п. 1.2 Договору застави, вартість предмету застави за домовленістю сторін складає - 147 600,00 грн. Крім того, в якості додаткового забезпечення виконання зобов"язань за Договором кредиту 13 січня 2006 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гармонія" в особі директора [PERSON] укладено договір поруки №6 б/н. За умовами Договору поруки, сторони договору встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобов"язань по Кредитному договору, Поручитель і Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до п. 1,2 ст. 554 ЦК України. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручаться перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов"язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов"язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Позичальник свої зобов'язання, передбачені Договором кредиту щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, не виконує, внаслідок чого має заборгованість, станом на 22.07.2014 року, в розмірі 93 338,78 грн., з них: заборгованість за кредитом - 34 865,82 грн., заборгованість за відсотками -41 854,54 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 5 199, 85 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 5 825, 42 грн., інфляційні витрати за кредитом - 2 614, 94 грн., інфляційні витрати за відсотками - 2 978,22 грн., розрахунок якої додається ( а.с. 14-15 ). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Цивільне законодавство не встановлює обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одночасне стягнення з боржника, який порушив умови договору, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є формою неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню - по 466,70 грн., з кожного, судового збору.

Outcome: approved