Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), з позовною заявою про зняття арешту, припинення розшуку та затримання, а також скасуваня заборони відчуження автомобіля, належного йому. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить автомобіль Mitsubishi Grandis, 2006 pоку випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого РЕВ міжрайонного відділу №1 ДАІ ГУМВС України в Харківській області 13.09.2006р. Як зазначає позивач, 24.03.2021р. під час оформлення угоди з продажу належного йому майна він дізнався, що існує арешт, накладений на його автомобіль. 30.03.2021р. позивач звернувся до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з заявою про надання інформації щодо стану виконавчих проваджень №29721040 та №46435029 та припинення обтяжень, накладених постановами відповідача у цих виконавчих провадженнях. У відповідь на вказані заяви позивача відповідач своїми листами від 02.04.2021р. №30605 та №30606 повідомив, що до Автоматизованої системи виконавчих проваджень перенесено всі незавершені виконавчі провадження станом на 05.01.2017р., а всі виконавчі провадження, які були завершені до 05.01.2017р. зберігаються в окремому спецрозділі, який є архівною складовою частиною Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Згідно даних спецрозділу Автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусове виконання двічі надходив Виконавчий напис №706 від 28.07.2011р., вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., про звернення стягнення на автомобіль, що належить на праві власності позивачу [PERSON] , який на підставі договору застави транспортного засобу №646/06-КВ/Z, посвідченого 14.09.2006р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. за реєстровим номером 2018, переданий у заставу ТОВ "Український промисловий Банк", та за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного рухомого майна, задовольнити вимоги ПАТ "Дельта-Банк" у розмірі 116 363,12грн., а також 1 700,00грн. за вчинення виконавчого напису. Вперше виконавчий напис надійшов до відповідача 08.11.2011р., у зв`язку з чим 10.11.2011р. відповідачем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №29721040, а 03.05.2012р. - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що вчинено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів рухомого майна. 21.11.2013р. відповідачем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ повернуто на адресу стягувача. Вдруге виконавчий напис надійшов до відповідача 28.01.2015р., у зв`язку з чим 30.01.2015р. відповідачем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №46435029 та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що вчинено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів рухомого майна. 22.02.2016р. відповідачем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ повернуто на адресу стягувача. При цьому, вказаними листами від 02.04.2021р. відповідачем відмовлено у припиненні обтяжень щодо належного позивачу автомобіля. Окрім цього, 20.04.2021р. позивач звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області з заявою про надання інформації про наявні обмеження на проведення реєстраційних дій щодо належного йому автомобіля. Згідно відповіді (лист №31/20-1367 від 21.04.2021р.) за базами даних на автомобіль накладені наступні обмеження: -заборона відчуження на підставі договору застави, виданого приватним нотаріусом Слоневською Д.В. (вих. №584/2-20) - з 27.09.2006р.; -розшук та затримання ТЗ на підставі постанови Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ по ВП №29721040 (вих. №6679) - з 08.05.2012р.; -арешт ТЗ на підставі постанови Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ по ВП №29721040 (вих. №6680) - з 10.05.2012р.; -розшук та затримання ТЗ на підставі постанови Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ по ВП №46435029 (вих. №2310) - з 03.03.2015р.; -арешт ТЗ на підставі постанови Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ по ВП №46435029 (вих. №1499) - з 19.02.2015р. Відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній станом на 22.02.2016р. - день закінчення виконавчого провадження №46435029) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Аналогічна правова норма міститься у ч.2 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на цей час), згідно якої про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа. За таких обставин, позивач вважає, що обтяження, пов`язані з договором застави транспортного засобу №646/06-КВ/Z від 14.09.2006р. та його примусовим виконанням (заборона відчуження, арешт, розшук та затримання) є такими, що на цей час обмежують та порушують права позивача, як власника автомобіля, здійснювати будь-які дії щодо розпорядження цим майном, у зв`язку з чим підлягають скасуванню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на цей час) у всіх випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, так як іншої технічної чи законодавчо визначеної можливості зняти арешт в даному випадку відповідач не має. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Позивач та його представник у судове засідання з`явилися, підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачу належить на праві приватної власності автомобіль Mitsubishi Grandis, 2006 pоку випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого РЕВ міжрайонного відділу №1 ДАІ ГУМВС України в Харківській області 13.09.2006р. 24.03.2021р. під час оформлення угоди з продажу належного позивачу майна він дізнався, що існує арешт, накладений на його автомобіль. 30.03.2021р. позивач звернулася до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з заявою про надання інформації щодо стану виконавчих проваджень №29721040 та №46435029 та припинення обтяжень, накладених постановами відповідача у цих виконавчих провадженнях. У відповідь на вказані заяви позивача відповідач своїми листами від 02.04.2021р. №30605 та №30606 повідомив, що до Автоматизованої системи виконавчих проваджень перенесено всі незавершені виконавчі провадження станом на 05.01.2017р., а всі виконавчі провадження, які були завершені до 05.01.2017р. зберігаються в окремому спецрозділі, який є архівною складовою частиною Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Згідно даних Спецрозділу Автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусове виконання двічі надходив Виконавчий напис №706 від 28.07.2011р., вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., про звернення стягнення на автомобіль, що належить на праві власності позивачу [PERSON] , який на підставі договору застави транспортного засобу №646/06-КВ/Z, посвідченого 14.09.2006р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. за реєстровим номером 2018, переданий у заставу ТОВ "Український промисловий Банк", та за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного рухомого майна, задовольнити вимоги ПАТ "Дельта-Банк" у розмірі 116 363,12грн., а також 1 700,00грн. за вчинення виконавчого напису. Вперше виконавчий напис надійшов до відповідача 08.11.2011р., у зв`язку з чим 10.11.2011р. відповідачем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №29721040, а 03.05.2012р. - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що вчинено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів рухомого майна. 21.11.2013р. відповідачем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ повернуто на адресу стягувача. Вдруге виконавчий напис надійшов до відповідача 28.01.2015р., у зв`язку з чим 30.01.2015р. відповідачем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №46435029 та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що вчинено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів рухомого майна. 22.02.2016р. відповідачем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ повернуто на адресу стягувача. 20.04.2021р. позивач звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області з заявою про надання інформації про наявні обмеження на проведення реєстраційних дій щодо належного йому автомобіля. Згідно відповіді (лист №31/20-1367 від 21.04.2021р.) за базами даних на автомобіль накладені наступні обмеження : -заборона відчуження на підставі договору застави, виданого приватним нотаріусом Слоневською Д.В. (вих. №584/2-20) - з 27.09.2006р.; -розшук та затримання ТЗ на підставі постанови Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ по ВП №29721040 (вих. №6679) - з 08.05.2012р.; -арешт ТЗ на підставі постанови Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ по ВП №29721040 (вих. №6680) - з 10.05.2012р.; -розшук та затримання ТЗ на підставі постанови Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ по ВП №46435029 (вих. №2310) - з 03.03.2015р.; -арешт ТЗ на підставі постанови Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ по ВП №46435029 (вих. №1499) - з 19.02.2015р. Відповідно до ч.1 ст.50 Закону (в редакції, чинній станом на 22.02.2016р. - день закінчення виконавчого провадження №46435029) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Аналогічна правова норма міститься в ч.2 ст.40 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на цей час), згідно якої про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа. Як слідує з наданих відповідачем листів від 02.04.2021р. №30605 та №30606 на теперішній час у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) виконавчі провадження № 29721040 та № 46435029 про стягнення з позивача на користь ПАТ "Дельта-Банк" є завершеними. Строк пред`явлення виконавчого напису нотаріуса №706 від 28.07.2011р., на підставі якого були відкриті виконавчі провадження №29721040 та №46435029, на цей час закінчився. Згідно ч.3 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на 22.02.2016р. - день закінчення виконавчого провадження №46435029) строк його пред`явлення до виконання поновленню не підлягає, у зв`язку з чим зазначений виконавчий документ на цей час є таким, що не підлягає виконанню, а тому відсутні підстави для арешту майна позивача та заборон на його відчуження. За таких обставин, суд дійшов висновку, що обтяження, пов`язані з договором застави транспортного засобу №646/06-КВ/Z від 14.09.2006р. та його примусовим виконанням (заборона відчуження, арешт, розшук та затримання) є такими, що на цей час обмежують та порушують права позивача, як власника автомобіля, здійснювати будь-які дії щодо розпорядження цим майном, у зв`язку з чим підлягають скасуванню. Будь-яких відомостей або доказів щодо спростування вказаної інформації відповідачем до суду не надано. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Непорушність права власності регулюється ст.321 ЦК України та зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За правилами ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.2 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на цей час) про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» у випадках неможливості скасування арешту органами виконавчої служби, арешт може бути знято за рішенням суду. В п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016р. №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved