Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відділу культури [PERSON] міськради та [PERSON] міськради заборгованості у розмірі 359 986 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що договором оренди комунального майна, укладеного 16.10.2009 року між відділом культури міськради та ФОП [PERSON] передбачено строкове, платне користування приміщенням кінотеатру ім. Блюхера м. Каховка. Стан приміщення на момент укладення договору визначено як такий, що потребує капітального ремонту. Для можливості використання приміщення за призначенням (демонстрація кінофільмів) орендар звернувся до орендодавця із заявою про надання дозволу на проведення ремонтних робіт, після отримання 04.11.2009 року дозволу ним проведено капітальний ремонт. У звязку із закінченням строку договору оренди за актом приймання-передачі 17.09.2012 року приміщення [PERSON] повернуто орендодавцю. Рішенням сесії міськради від 28.11.2013 року № 903/48 затверджено вартість ремонту кінотеатру на загальну суму 359 986 грн., але вказані кошти орендарю на вимогу від 15.05.2014 року не повернуто. Договором від 20.06.2014 року [PERSON] передав позивачу свої права вимоги до відділу культури та міськради про відшкодування витрат на поліпшення кінотеатру на загальну суму 359 986 грн. 19.08.2015р. в порядку ст. 31 ч.2 ЦПК України позивач звернувся до суду із заявою, якою збільшив розмір позовних вимог, просить стягнути з відділу культури міськради 647 751,73 грн. Зазначає про фактичне визнання відповідачами вартості невідємного ремонту і як наслідок - обовязку щодо його відшкодування, тому вважає перебіг позовної давності перерваним прийняттям міськрадою рішення від 28.11.2013р. № 903/48. Остаточно просив стягнути 647 751,73 грн. заборгованості, з яких 359 986 основного боргу, 269 249,60 грн. інфляційних і 18 606,13 грн. річних від простроченої суми. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги із заявлених підстав, просив його задовольнити. Представник відповідача відділу культури [PERSON] міськради [PERSON] позов не визнала, пояснила, що належного дозволу ФОП [PERSON] на проведення капітального ремонту не отримав, за актом приймання-передачі від 17.09.2012р. приміщення кінотеатру повернуто орендодавцю, строк звернення до суду з вимогами про відшкодування вартості поліпшень орендованого майна минув. Позивачу [PERSON] ФОП [PERSON] передав право вимоги за договором від 20.06.2014р., тобто поза межами строку позовної давності для звернення до суду з вимогами про відшкодування витрат на поліпшення орендованого майна. Представник відповідача [PERSON] міської ради позов не визнала, просила застосувати строк позовної давності і в задоволенні позову відмовити, про що суду 12.10.2015р. надала письмові заперечення. Третя особа [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено наступні обставини, які підтверджені доказами. 16.10.2009р. між відділом культури і туризму [PERSON] міської ради та ПП [PERSON] укладено договір оренди комунального майна територіальної громади міста Каховки, а саме кінотеатру ім.Блюхера та кінотеатру Спартак, які розміщені по вул.К.Маркса, 81 м. Каховка, строком з 12.10.2009р. до 12.09.2012р. включно (п.10.1 договору) (т.1 а.с.29-34). Договором передбачено, що орендоване майно потребує капітального ремонту (п.1.4); орендодавець зобовязується відшкодовувати орендарю у разі приватизації орендованого майна вартість зроблених орендарем невідокремлюваних поліпшень орендованого майна, за наявності згоди орендодавця на такі поліпшення в межах збільшення вартості орендованого майна в результаті таких поліпшень (п.7.5 договору); у разі припинення договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди, є власністю орендаря, а невідємне поліпшення відшкодовується орендарю за наявності згоди (п.10.6). Кінотеатр ім. Блюхера та літній кінотеатр Спартак відділом культури і туризму передано, а ПП Ютіним прийнято 16.10.2009р. за актом приймання-передачі (т.1 а.с.18,20). 08.09.2009р. під час обстеження будівлі кінотеатру ім.Блюхера виявлено незадовільний стан даху будівлі, необхідність проведення ремонту водозабезпечення та каналізації, відсутність санвузлів та вентиляційної системи, необхідність проведення капітального ремонту стелі, стін, підлоги, вікон, дверей та електропроводки (т.1 а.с. 19,38). Заявою на імя начальника відділу культури і туризму від 03.11.2009р. [PERSON] просив дати дозвіл не проведення ремонтних робіт невідємних частин кінотеатру ім.Блюхера, на заяві наявна резолюція про необхідність наявності усіх фінансових документів, підтверджуючих виконані роботи (т.1 а.с.41). 17.09.2012р. за актом приймання-передачі ПП [PERSON] передав, а відділ культури міської ради в особі начальника відділу [PERSON] прийняв з орендного користування кінотеатр ім.Блюхера, що є предметом оренди, і розташований по вул.К.Маркса,81 м. Каховка (т.1 а.с.21). З листа від 17.09.2012р. [PERSON] слідує, що він звертався на імя начальника відділу культури і туризму [PERSON] міської ради із заявою про затвердження покращення (проведення капітального ремонту) невідємних поліпшень кінотеатру ім.Блюхера на загальну суму 359 986,00 згідно наданих кошторисів, актів виконаних робіт. Виконаних за власні кошти в період оренди мною приміщення кінотеатру ім.Блюхера (т.1 а.с.22). Але в матеріалах справи даних про отримання відділом культури [PERSON] міської ради вказаного листа немає, відповіді на вказаний лист також позивачем не надано, представник відділу культури міської ради в судовому засіданні заперечувала отримання вказаного листа. Таким чином, позивачем не надано належних доказів про отримання начальником відділу культури [PERSON] міської ради листа, датованого 17.09.2012р. Листом від 18.09.2012р. № 202/8 начальник відділу культури міськради звернулася до ПП [PERSON] із проханням допомогти в організації охорони приміщень кінотеатру ім.Блюхера (т.1 а.с.23). Листом від 17.09.2013р. № 240/8 начальник відділу культури [PERSON] міської ради звернулась на імя міського голови з проханням затвердити документацію по виконаним роботам з ремонту кінотеатру ім. Блюхера.(т.1 а.с.37) 28.11.2013р. рішенням 48 сесії [PERSON] міської ради VI скликання № 903/48 затверджено вартість ремонту приміщень кінотеатру ім.Блюхера на загальну суму 359 986грн.(т.1 а.с.35-36). На імя начальника відділу культури [PERSON] міськради [PERSON] з вимогою про відшкодування вартості відновленого ремонту у розмірі 359 986грн. [PERSON] звернувся 15.05.2014р., вх. № 198/01-18 (т.1 а.с.24-25). Аналогічна вимога на імя першого заступника міського голови [PERSON] подана також 15.05.2014р.(т.1 а.с.26-27). На вимогу [PERSON] від 15.05.2014р. листом від 19.05.2014р. № 126/01-19 відділом культури міської ради повідомлено про те, що у вимозі не наведено правових підстав, які б вказували про надання згоди орендодавця на проведення невідємних поліпшень орендованого майна, наведено норми ч.5 ст.778 ЦК України (т.1 а.с.28). 20.06.2014р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор ([PERSON]В.) передав [PERSON] (новому кредитору) належне йому право вимоги від відділу культури [PERSON] міської ради та [PERSON] міської ради заборгованості у розмірі 359 986грн., яка виникла на підставі договору оренди №10 від 16.10.2009р. за здійснення відновлювального ремонту кінотеатру ім.Блюхера по вул.К.Маркса, 81 м. Каховка і вимоги від 15.05.2014р. (п.1.1 договору). Новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобовязаннях, що виникли з основного договору та на умовах, що існують на момент укладення цього договору (п.1.2).(т.1 а.с.16-17). За клопотанням позивача у справі ухвалою суду від 25.03.2015р. призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи. З висновків експерта за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 18.06.2015р. №15/319 слідує, що ринкова вартість невідємних поліпшень орендованого нерухомого майна - будівлі кінотеатру ім.Блюхера, який розташований за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул.К.Маркса, 81 складає 441 400 грн.(без ПДВ) (т.2, а.с.68). Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Нормою ч. 3 статті 773 ЦК України встановлено, що наймач\~\~має\~\~право\~\~змінювати стан речі,\~\~переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Приписами норми частини 3 статті 778 Цивільного кодексу України визначено, що якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Разом з тим, нормою\~\~частини 2 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", яка є спеціальною щодо норми частини 3 статті 778 Цивільного кодексу України, і яка визначає правові наслідки припинення або розірвання договору оренди, встановлено, якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди. Аналогічно питання компенсації орендодавцем збільшення вартості орендованого майна в результаті зазначених невідокремлюваних поліпшень узгоджено сторонами в п. 8.3 договору оренди. Отже, обов'язок орендодавця компенсувати кошти, витрачені орендарем на поліпшення орендованого майна, пов'язується не тільки з припиненням або розірванням договору, а й з необхідністю визначення вартості майна з метою встановлення факту і обсягу збільшення його вартості в результаті таких поліпшень... (постанова ВГСУ від 18.06.2013 року, справа № 5009/4636/12). В постанові ВГСУ від 19.06.2014 року у справі № 18/5025/919/12 зазначено, що Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження методики оцінки майна" від 10.12.2003 № 1891, невід'ємні поліпшення орендованого майна - це здійснені орендарем заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості. Тобто розмір витрат орендаря на проведення капітального ремонту не є тотожним поняттю розміру поліпшення орендованого майна, який орендодавець зобов'язаний компенсувати. Компенсації підлягає лише збільшена в результаті таких поліпшень вартість орендованого майна. Вартість майна визначається ринковими показниками на подібне майно у певний час. Складовою такої вартості є витрати на поліпшення майна. Поряд з цим на вартість майна можуть впливати інші показники, наприклад, пропозиція і запит. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості (ч.5 ст.778 ЦК України). Позивач зазначає, що Закон України Про оренду державного та комунального майна не містить вимог по формі та порядку надання орендодавцем погодження при поліпшенні орендованого комунального майна. Але за умови відсутності окремого законодавчого акта щодо надання орендарю згоди орендодавця на здійснення невідємних поліпшень об'єктів комунальної власності міська рада керується нормами законодавства щодо оренди державного майна, що є логічним і випливає із рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини четвертої статті 3, частини другої статті 5, частин другої та сьомої статті 7 і частини п'ятої статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" від 19 лютого 1997 року) (справа щодо приватизації державного майна) від 1 липня 1998 року N 9-рп . Наказом ФДМУ від 03.10.2006р. № 1523 затверджено Порядок надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невідємних поліпшень орендованого державного майна саме у відповідності до вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна, який визначає процедуру надання орендарю згоди орендодавця на здійснення невідємних поліпшень. Порядок надання орендарю згоди орендодавця майна на здійснення невідємних поліпшень, затверджений наказом ФДМУ від 03.10.2006р. № 1523 (в редакції, чинній на час укладення договору оренди) передбачає, що процедура надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід'ємних поліпшень орендованого державного майна включає такі етапи: - подання заяви і пакета документів орендарем; - розгляд заяви і документації орендаря; - прийняття відповідного рішення ( п.2). Для розгляду питання про надання згоди орендарю на здійснення невід'ємних поліпшень орендованого державного майна орендар подає заяву та такий пакет документів: 1) опис передбачуваних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення; 2) інформацію про доцільність здійснення поліпшень орендованого майна; 3) приписи органів пожежного нагляду, охорони праці; 4) довідку балансоутримувача про вартість об'єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку на початок поточного року; у разі здійснення поліпшень за рахунок амортизаційних відрахувань на орендоване державне майно чи коштів, отриманих від відчуження орендованого майна, орендар подає також: 5) завірену копію проектно-кошторисної документації, якщо інше не встановлено договором оренди ( п.3). Інформація про доцільність здійснення невід'ємних поліпшень надається на підставі наданих орендарем документів, у разі оренди цілісного майнового комплексу, будівлі або споруди - органом, уповноваженим управляти відповідним державним майном, а в разі оренди приміщень, частин будівель і споруд - цим самим органом або за його дорученням балансоутримувачем (п.4 Порядку). Згода на здійснення поліпшень надається у формі листа орендодавця орендарю, у якому міститься погодження на поліпшення орендованого майна (п.7). Після отримання згоди орендар складає графік виконання робіт і подає його орендодавцю (п.8). Після здійснення дозволених орендарю невід'ємних поліпшень орендар надає інформацію орендодавцю про завершення виконання робіт з поданням копій, підписаних замовником і підрядником актів приймання виконаних робіт та документів, що підтверджують оплату зазначених робіт (п.9). Але позивачем суду не надано документів, визначених Порядком, на підтвердження належного отримання згоди орендодавця на проведення невідємних поліпшень орендованого майна. Рішенням міської ради від 28.11.2013 року № 903/48 затверджено вартість ремонту приміщень кінотеатру ім. Блюхера, в не вартість поліпшень орендованого майна. Позивачем до суду не надано доказів про звернення до відповідачів із заявою про затвердження вартості поліпшень орендованого майна. Прийняття 28.11.2013р. [PERSON] міською радою рішення № 903/48 не є тотожним визнанню прав орендаря (чи інших осіб) на відшкодування вартості поліпшень орендованого майна. Затвердження вартості ремонту і затвердження вартості поліпшень орендованого майна різні за своєю природою і предметом речі, це різні суми в грошовому вираженні, про що слідує і з висновків судової будівельно-технічної експертизи. Крім того, суд зазначає, що позивачем [PERSON] кінцево заявлено вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 647 751,73 грн., з яких 359 986 грн. - це вартість ремонту кінотеатру (інші складові суми боргу розраховані відповідно до ст.625 ЦК України), затверджена рішенням сесії міської ради від 23.11.2013р. № 903/48, у той час, як вартість поліпшень орендованого майна згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи становить 441 400грн. Щодо укладеного договору між позиівачем [PERSON] та третьою особою ФОП [PERSON] суд зазначає наступне. Заміна кредитора - це уступка кредитором своїх прав вимоги за зобов'язанням іншій особі. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 20.06.2014 року ФОП [PERSON] відступив свої права новому кредитору - [PERSON] в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення цього договору (п.1.2 договору від 20.06.2014 року). Відносини відділу культури міськради з ФОП [PERSON] базувалися на господарському договорі - договорі оренди комунального майна територіальної громади м. Каховки від 16.10.2009 року. Строк дії договору оренди закінчено 12.09.2012 року (п.10.1 договору оренди) і комунальне майно відповідно до п. 2.5 договору за актом приймання-передачі від 17.09.2012 року ФОП [PERSON] повернуто орендодавцю (відділу культури міськради). Документація по ремонту приміщень кінотеатру за заявою відділу культури від 17.09.2013 року затверджена рішенням сесії міськради від 28.11.2013 року. Із вимогою до відділу культури про відшкодування вартості ремонту приміщення кінотеатру [PERSON] звернувся 15.05.2014 року, позов до суду подано 01.07.2014 року. [PERSON] протягом року з часу повернення майна орендодавцю (акт приймання-передачі від 17.09.2012 року) відповідно вимог ст. 786 ч.1 ЦК України з вимогою про відшкодування витрат на поліпшення орендованої речі не звертався. Заява про затвердження вартості ремонту, подана [PERSON] у вересні 2013 року до відділу культури міськради не є поданням в строки, визначені ст. 786 ч.1 ЦК України позову до суду про відшкодування витрат на поліпшення орендованої речі. Відповідно до ст. 786 ЦК України до вимог про відшкодування збитків у зв'язку з пошкодженням речі, яка була передана у користування наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік (ч.1). Перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму ( ч.2 ст. 786 ЦК України). Таким чином, перебіг строку позовної давності щодо звернення до суду з вимогами про стягнення вартості поліпшень орендованого ФОП [PERSON] комунального майна починається з 13.09.2012 року і закінчується 13.09.2013 року. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3) і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4). Представником сторони у спорі - [PERSON] міської ради 12.10.2015 року заявлено про застосування судом позовної давності. За вказаних обставин у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі у звязку із спливом позовної давності.

Outcome: dismissed