Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В грудні 2014 року ПАТ КБ «Приват Банк» (далі банк - позивач) звернувся до Врадіївського районного суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет застави за кредитно - заставним договором, вилучення та передачу в заклад предмету застави. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між банком та відповідачем 14.07.2008 року було укладено кредитно - заставний договір № NKPWAN10725119, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 66 288,93 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.07.2015 року. Відповідно до умов цього договору банк зобов'язання за вказаним договором перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 66 288,93 грн. 13.12.2012 року між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору № NKPWAN10725119 від 14.07.2008 року, відповідно до умов якого сума заборгованості, що виникла у період з дати надання відповідачу кредиту до дати підписання додаткової угоди була зменшена на 1 064,30 грн., а саме була зменшена пеня у розмірі 1 064,30 грн.Однак, відповідач умов кредитного договору не виконав внаслідок чого за ним станом на 31.10.2014 року рахується заборгованість 44 664,27 грн., яка складається: 37 190,98 грн. - заборгованості за кредитом, 3 070,59 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 386,58 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 1 651,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 114,97 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитно - заставним договором між банком і відповідачем був укладений договір застави рухомого майна. Згідно з умовами кредитно - заставного договору відповідач надав в заставу автомобільDEOWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (56301, [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем кредитного договору, наявності у нього заборгованості у розмірі 44 664,27 грн., в рахунок погашення існуючої заборгованості банк просив суд вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ «Приват банк» предмет застави - автомобільDEOWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (56301, [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]), із комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (технічним паспортом) на вказаний автомобіль; звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль DEOWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (56301, [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]), шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним Акціонерним Товариством Комерційний банк «Приват банк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приват банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах Державної автомобільної інспекції України. Представник позивача ПАТ КБ «Приват банк» Виставний В.В. в судове засідання не з'явився, але надав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати дану цивільну справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. При цьому про причину своєї неявки в суд не повідомив та не надав заяви про розгляд даної цивільної справи в його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд визнав можливим здійснювати розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення суд визнав доведеними такі факти: · - 14.07.2008 року між ПАТ КБ „Приват банк" та [PERSON] був укладений письмовий кредитно - заставний договір № NKPWAN10725119 відповідно до умов якого п. 17.1 [PERSON] отримав кредит у розмірі 66 288,93 грн., для сплати наступних складових: а) на придбання автомобіля у розмірі 61200,00 грн.; б) сплати частини кредиту у розмірі 3 125,80 грн. з метою оплати перших страхових платежів за договором страхування за перший рік дії кредиту; в) сплати частини кредиту у розмірі 34,0 грн. з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; г) сплати частини кредиту у розмірі 1 836,00 грн. з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту; д) сплати частини кредиту у розмірі 93,13 грн. з метою оплати вартості поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, що сплачується з моменту видачі кредиту. Відповідно до п. 17.14, п.17.15 умов даного договору, дата видачі кредиту: не пізніше 14.07.2008 року, дата погашення: 13.07.2015 року. Вказаним договором п. 4.1, п. 17.1.6, передбачено сплату за користування кредитом відсотків у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди відповідно до п. 17.1.8 договору за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до п. 16.9, винагороди за резервування ресурсів в розмірі 5,04 % річних від суми зарезервованих ресурсів. На підставі п. 17.8 договору позичальник щомісячно в період сплати з «21» по «25» число кожного місяця сплачує кредитору грошові кошти у сумі 1 696,08 грн., для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом. Згідно п. 4.1 Договору позичальник зобов'язався погасити кредит в порядку, сумах і строки, передбачені п. 17.1.6 цього Договору. Повне погашення кредиту повинно бути проведено 13.07.2015 року. Забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним Договором виступає відповідно до п. 8.1, п. 17.9 договору, предмет застави - автомобіль DEOWOO, модель: Nexia, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Разом з тим, у відповідності до п. 12.2.2, п. 13.1, п. 13.4 умов договору, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник повинен усунути подію дефіциту негайно, або передати предмет застави у володіння банку за актом приймання - передачі. Після настання подію дефіциту та спливу строку, встановлених у п. 12.2.5 договору для добровільного погашення забезпечених вимог, предмет застави може бути використаний для задоволення з його вартості всіх забезпечених вимог у їх максимальному розмірі, що визначається на дату фактичного задоволення таких вимог. Пунктом п. 13.2 умов договору передбачено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором банка здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь - яким із способів: шляхом передачі предмету застави у власність банку для задоволення і погашення забезпечених вимог; шляхом продажу предмету застави банком третій особі із врахуванням законодавства України; звернення стягнення на підставі виконавчого надпису нотаріуса; шляхом будь якої іншої процедури дозволеної законодавством України. Відповідно до п. 13.7 п. 2 умов договору будь - які суми, виручені в результаті звернення стягнення на предмет застави, які залишаються невикористаними після повного погашення всіх забезпечених вимог, без зволікань повертаються банком позичальнику, якщо інше не передбачене чинним законодавством України. · - 14.07.2008 року у відповідності до п. 17.4 умов кредитно - заставного договору № NKPWAN10725119, ПАТ КБ «Приват банк» на рахунок одержувача Автоприват ООО від імені платника [PERSON] були перераховані кошти в сумі 61 200,00 грн. (меморіальний ордер № 80714ВООRL від 14.07.2008 року. - 13.12.2012 року між ПАТ КБ „Приват банк" та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитно - заставного договору № NKPWAN10725119 від 14.07.2008 року, згідно умов якого передбаченого п. 1, сума заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди, зменшити: пеню у розмірі 1 064,30 грн. Відповідно до п. 4 цієї додаткової угоди № 1 позичальник починаючи з 13.12.2012 року щомісячно кожного місяця сплачує кредитору грошові кошти у сумі 1 649,12 грн., для погашення заборгованості за кредитним договором. · В зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань відповідно до умов кредитно - заставного договору № NKPWAN10725119 від 14.07.2008 року у відповідача [PERSON] утворилася станом на 31.10.2014 рокузаборгованість по сплаті простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 44 664,27 грн., яка складається: 37 190,98 грн. - заборгованості за кредитом, 3 070,59 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 386,58 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 1 651,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 114,97 грн. - штраф (процентна складова). (довідка - розрахунок заборгованості за договором № NKPWAN10725119 від 14.07.2008 року). · 18.08.2014 року за вихідним № 30.1.0.0/2 -944 ПАТ КБ «Приват банк» відповідачу [PERSON] замовним листом було надіслано письмове повідомлення, а саме вимога про погашення заборгованості за кредитно - заставним договором № NKPWAN10725119 від 14.07.2008 року, в сумі 9 383,83 грн., а в разі непогашення заборгованості банком було попереджено відповідача про здійснення процедури звернення стягнення на предмет застави, яке було направлено відповідачу згідно реєстру поштових відправлень № 6621 від 03.10.2014 року . Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що банк виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник порушив умови договору кредиту щодо розміру та строку повернення кредитних коштів, сплати процентів за його користування та штрафних санкцій, у зв'язку з чим станом на 31.10.2014 року за ним рахується заборгованістьу розмірі 44 664,27 грн., яка складається: 37 190,98 грн. - заборгованості за кредитом, 3 070,59 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 386,58 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 1 651,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 114,97 грн. - штраф (процентна складова). Дана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Пунктом 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" (далі - Закон) передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. На підставі п. 5 ст. 20 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Такі ж положення містяться і в ст. ст. 589-590 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У відповідності зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Враховуючи викладенене, суд вважає можливим обрати спосіб реалізації предмету застави, передбачений кредитно - заставним договором № NKPWAN10725119 від 14.07.2008 року, а саме: шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладення ПАТ КБ «Приват банк» договору купівлі - продажу предмету застави від імені банку, оскільки в такий спосіб можливе одержання максимальної вартості майна. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Разом з тим, главою 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено порядок звернення стягнення на майно боржника, ч. 1 ст. 52 якого передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У відповідності до ч. 1 ст. 54 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя. Отже, з урахуванням наведеного, приймаючи до уваги розмір заборгованості боржника перед Банком, який не виконує належним чином зобов'язання за кредитно - заставним договором, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право на реалізацію предмета застави, наданого за договором відповідачем в якості забезпечення зобов'язання, а тому позов в частині звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вимога щодо вилучення та передачі в заклад ПАТ КБ «Приват банк» автомобіля не потребує додаткового рішення, оскільки порядок звернення стягнення на майно боржника врегульований нормами Закону України "Про виконавче провадження", через що позов в цій частині не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial