Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] та стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 2000 по 2009 роки перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON]. З моменту розлучення і по даний час батько не проявляє до дітей жодного інтересу, не виконує ніякого з покладених законом на батьків обов'язку, не бере участі у вихованні та утриманні дітей, не сплатив ні разу, призначенні рішенням Рівненського міського суду від 28 липня 2009 року, аліменти. Відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків і тому повинен бути позбавлений батьківських прав. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Ярема С.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задоволити. Представник третьої особи - начальник відділу правового та соціального захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради - Самолюк І.Р., підтримавши Висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-778 від 08 квітня 2016 року, визнала позов обґрунтованим. Оскільки позбавлення батьківства відповідає інтересам дітей, вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлялося у встановленому порядку. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечують учасники судового розгляду. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 17 листопада 2009 року, актовий запис № 655. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне 09 серпня 2000 року, актовий запис № 1316, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 04 червня 2004 року, актовий запис № 1096, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - постанова Пленуму) роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Суд приймає до уваги доводи позову про свідоме нехтування та ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина та дочки. Дане підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, наданим відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, з якого вбачається, що в період з березня 2009 року по листопад 2015 року [PERSON] жодного разу не сплачено коштів, загальна заборгованість становить 55 457 грн. 40 коп. За інформацією Рівненського навчально-реабілітаційного центру "Особлива дитина" Рівненської міської ради, батько дитини - [PERSON], за період навчання сина в закладі, не цікавився навчанням дитини, не відвідував батьківські збори. В характеристиці на [PERSON], надану класним керівником та директором ЗОШ № 9 вказано, що батько дитини не приймає участі у її виховання. За Висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-778 від 08 квітня 2016 року вважається доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] та дочки [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. та витрати, пов'язанні з розміщенням оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" в розмірі 630 грн. На підставі ст. 164 СК України,

Outcome: approved