Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №MKRWGK00000156 від 29 листопада 2007 року [PERSON] отримала кредит в сумі 23614,29 долари США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 листопада 2027 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку із зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16 липня 2014 року має заборгованість 66044,87 доларів США, яка складається з 19624,83 доларів США - заборгованість за кредитом, 13556,27 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2350,29 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 27348,15 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 21,35 долари США - штраф (фіксована частина), 3143,98 долари США - штраф (процентна ставка). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідачка 29 листопада 2007 року уклали договір іпотеки №MKRWGK00000156 , згідно якого остання надала в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок, загальною площею 36,72, житловою площею 14,82 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань, просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKRWGK00000156 від 29 листопада 2007 року в сумі 66044,87 долари США, що за курсом НБУ станом на 16.07.2014 року складає 773385,38 гривень, звернути стягнення на будинок [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача Савула І.І. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена, судовими повістками та оголошенням в газеті "Новини Закарпаття" №135 від 2 грудня 2014 року, про час та місце розгляду справи в жодне судове засідання не з'явилася. Причину неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №MKRWGK00000156 від 29 листопада 2007 року, за яким банк надав останній кредит в сумі 23614,29 доларів США, із зобов'язанням повернути ці кошти і проценти за користування ними в строк та на умовах, передбачених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між майновим поручителем - відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк", було укладено іпотечний договір №MKRWGK00000156 від 29 листопада 2007 року. Згідно умов договору іпотеки іпотекодавець [PERSON], у випадку невиконання своїх зобов'язань за кредитним договором взяла на себе зобов'язання відповідати перед іпотекодержателем належним їй на праві власності нерухомим майном - будинком [ADDRESS]. Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Статтею 11 Закону України «Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені). Як встановлено матеріалами справи, позичальник - [PERSON] не виконувала зобов'язання за кредитним договором, кредит не повернула, проценти за користування кредитом в порядку та на умовах кредитного договору не сплачувала. У зв'язку з чим станом на 16 липня 2014 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №MKRWGK00000156 від 29 листопада 2007 року складає 66044,87 доларів США, в тому числі 19624,83 доларів США - заборгованість за кредитом, 13556,27 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2350,29 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 27348,15 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 21,35 долари США - штраф (фіксована частина), 3143,98 долари США - штраф (процентна ставка). За умовами договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у випадку невиконання позичальником зобов'язань в строки передбачені кредитним договором, а саме, при повному або частковому неповерненні у строки встановлені кредитним договором суми кредиту, та/або при несплаті або частковій несплаті в строки передбачені кредитним договором сум відсотків за користування кредитом, сум винагороди за надання фінансового інструменту. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.. 12 цього Закону. Згідно з п.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суд, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором. Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.39 Закону України "Про іпотеку" одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. У відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання умов кредитного договору, відповідачкою жодних доказів на протилежне не представлено, тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, за винятком отримання кадастрового номеру земельної ділянки, оскільки така не являється предметом іпотеки та предметом спору. Крім того, на підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає до стягнення 3947,60 гривень судових витрат, що складаються з 3897,60 гривень судового збору, сплаченого при подачі позову до суду та 50 гривень витрат на публікацію оголошення про виклик до суду.

Outcome: partial