Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та до реєстраційної служби Цюрупинського районного управління юстиції в якому зазначає, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (у відповідності зі змінами до Статуту ВАТ "Ощадбанк", зареєстрованих 07.06.2011 р. за № 10701050205016740, найменування товариства приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" шляхом зміни назви на публічне акціонерне товариство), в особі ТВБВ № 10021/090 філії - Херсонського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" (далі - Банк/Позивач/Кредитор/Іпотекодержател ь) та гр. [PERSON] (далі - Боржник/Позичальник/Іпотекодавець) укладено кредитний договір № 01 від 12.01.2010 року (далі -- Кредитний договір), згідно якого Позичальнику надано кредит у сумі 800 000, 00 (вісімсот тисяч) гривень на придбання житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 105,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки загальною площею 0,5158 га, за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання Позичальником кредитних зобов'язань між Банком та Позичальником було укладено іпотечний договір № 01 від 12.01.2010 р. (далі - Договір іпотеки) згідно з яким предметом іпотеки виступає наступне нерухоме майно: 1. Житловий будинок, загальною площею 105,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка загальною площею 0,5158 га за адресою: [ADDRESS]. 2. Житловий будинок, загальною площею 218 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 0,5975 га, за адресою: [ADDRESS]. На підставі зазначеного договору іпотеки від 12.01.2010р. була накладена заборона відчуження об'єктів нерухомого майна: витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.01.2010 р. № 9414580, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.01.2010 р. № 9414477. витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.01.2010 р. № 9414622. Крім того, було здійснено реєстрацію у Держаному реєстрі іпотек 12.01.2010 р. реєстраційний номер 9414672. Між Позивачем та [PERSON] був підписаний договір поруки № 01-1 від 12.01.2010 року в забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору між позивачем та Позичальником. [INFO] Позичальник помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 14.06.2012 року). У зв'язку зі смертю Позичальника в порядку ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, 10 серпня 2012 року Позивачем було направлено до Цюрупинської нотаріальної контори Херсонської області вимогу кредитора до спадкоємців Позичальника. Оскільки станом на 19 травня 2014 року спадкоємцями Позичальника, в тому числі і відповідачем [PERSON], вимогу Кредитора не задоволено, останній має наміри звернутися до Цюрупинського районного суду Херсонської області з відповідною позовною заявою про задоволення вимог кредитора до спадкоємців Боржника за іпотечним договором. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 березня 2013 року право власності на земельну ділянку площею 0,5158 га, кадастровий № 6525010100:01:010:0034 та господарські будівлі і споруди розташовані за адресою: [ADDRESS] визнано за відповідачем [PERSON] На праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, яке знаходиться в іпотеці у Позивача, а саме: Житловий будинок, загальною площею 218 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 0,5975 га, за адресою: [ADDRESS] вищезазначеним рішенням визнано за відповідачем [PERSON], [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Позивач дізнався про те. що на підставі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 березня 2013 року по справі № 664/402/13-ц відповідач [PERSON] набув право власності та не здійснює державну реєстрацію права власності на наступне нерухоме майно: 1. Житловий будинок, загальною площею 105,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка загальною площею 0,5158 га, за адресою: [ADDRESS]. 2. Житловий будинок, загальною площею 218 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 0,5975 га, за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що його права, як кредитора були порушені внаслідок не проведення відповідачем [PERSON] відповідної державної реєстрації нерухомого майна, яке знаходиться в іпотеці у Позивача, оскільки останній виявився позбавленим можливості пред'явити вимоги спадкоємцю Боржника, а саме [PERSON] з відповідними вимогами. Просить суд зобов'язати [PERSON] здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 105,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS], та на земельну ділянку загальною площею 0,5158 га, за адресою: [ADDRESS]. та зобов'язати [PERSON] в інтересах [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) здійснити державну реєстрацію права власності житловий будинок, загальною площею 218 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 0,5975 га. за адресою: [ADDRESS]. Також позивач просив зобов'язати реєстраційну службу Цюрупинського районного управління юстиції здійснити державну реєстрацію права власності [PERSON] на зазначені вище об'єкти нерухомого майна. В ході розгляду справи позивач відмовився від позову в частині позовних вимог до реєстраційної служби Цюрупинського районного управління юстиції про зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності [PERSON] і зазначена відмова прийнята судом. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона не ухиляється від державної реєстрації на нерухоме майно. Своє право власності на нерухоме майно, а також право власності дітей, вона не зареєструвала у зв'язку з відсутністю коштів для проведення зазначених дій. Також пояснила, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона не зверталася. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (у відповідності зі змінами до Статуту ВАТ "Ощадбанк", зареєстрованих 07.06.2011 р. за № 10701050205016740, найменування товариства приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" шляхом зміни назви на публічне акціонерне товариство), в особі ТВБВ № 10021/090 філії - Херсонського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" (далі - Банк/Позивач/Кредитор/Іпотекодержател ь) та гр. [PERSON] (далі - Боржник/Позичальник/Іпотекодавець) укладено кредитний договір № 01 від 12.01.2010 року (далі - Кредитний договір), згідно якого Позичальнику надано кредит у сумі 800 000, 00 (вісімсот тисяч) гривень на придбання житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 105,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки загальною площею 0,5158 га, за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання Позичальником кредитних зобов'язань між Банком та Позичальником було укладено іпотечний договір № 01 від 12.01.2010 р. (далі - Договір іпотеки) згідно з яким предметом іпотеки виступає наступне нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 105,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка загальною площею 0,5158 га за адресою: [ADDRESS]. та житловий будинок, загальною площею 218 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 0,5975 га, за адресою: [ADDRESS]. На підставі зазначеного договору іпотеки від 12.01.2010р. була накладена заборона відчуження об'єктів нерухомого майна: витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.01.2010 р. № 9414580, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.01.2010 р. № 9414477, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.01.2010 р. № 9414622. Крім того, було здійснено реєстрацію у Держаному реєстрі іпотек 12.01.2010 р. реєстраційний номер 9414672. Між Позивачем та [PERSON] був підписаний договір поруки № 01-1 від 12.01.2010 року в забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору між позивачем та Позичальником. [INFO] Позичальник помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 14.06.2012 року). Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 березня 2013 року право власності на земельну ділянку площею 0,5158 га, кадастровий № 6525010100:01:010:0034 та господарські будівлі і споруди розташовані за адресою: [ADDRESS] визнано за відповідачем [PERSON] Цим рішенням право спільної сумісної власності на нерухоме майно, яке знаходиться в іпотеці у Позивача, а саме: Житловий будинок, загальною площею 218 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 0,5975 га, за адресою: [ADDRESS], визнано за відповідачем та [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Право власності на підставі рішення суду відповідачем у встановленому порядку не зареєстровано. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 2, 3 ст. 182 ЦК України, відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Отже, законодавство не передбачає конкретного строку для звернення правонабувача для проведення реєстрації свого права. Крім того, за змістом ч. 2, 3 ст. 182 ЦК України, оскарженню підлягає відмова чи ухилення від реєстрації саме органом реєстрації прав, а не правонабувачами, а тому суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача відповідачем внаслідок нездійснення реєстрації своїх майнових прав. Разом з тим, суд звертає увагу, що свої позовні вимоги позивач пов'язує з необхідністю звернення стягнення на іпотечне нерухоме майно для задоволення своїх вимог як кредитора. При цьому право власності на предмет іпотеки визнане за відповідачем за рішенням суду. Згідно з ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Оскільки відповідач набула статусу іпотекодавця, а підстав для припинення іпотеки не вбачається, то позивач не позбавлений права задовольнити свої вимоги звернувшись з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто звертаючись з вимогами про зобов'язання здійснити дії щодо реєстрації права власності позивач обрав неналежний спосіб правового захисту, а тому в задоволенні позовних вимог з цих підстав належить відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed