Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 21.03.2018 у розмірі 28\~000 доларів США та вирішити питання щодо судових витрат. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 21.03.2018 [PERSON] взяла в борг у [PERSON] суму коштів у розмірі 28000 доларів США, що складало еквівалент 736400 гривень, які зобов`язувалась повернути до 01.01.2019. Зазначені обставини підтверджуються розпискою від 21.03.2018, яка містить особистий підпис позичальника та власноручно написане ім`я. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2019, актовий запис №4432. Єдиним спадкоємцем прав та обов`язків померлої [INFO] [PERSON] є її син [PERSON] , який у належний спосіб та визначений законом порядок прийняв спадщину, що підтверджується копією витягу зі Спадкового реєстру №55579787 від 22.03.2019, виданого приватним нотаріусом ХМНО Голик С.В. Позивач [PERSON] 11.09.2019 звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Голик С.В. із вимогою кредитора до спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2021, актовий запис №446. У зв`язку із неповерненням боргу та смертю позичальника [PERSON] і відмовою спадкоємця [PERSON] від виконання обов`язку з повернення боргу спадкодавця [PERSON] позивач вважає, що в такому разі було порушено його права, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися до суду. Ухвалою суду від 22.11.2019 справу прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі (т.1 а.с.20). Ухвалою суду від 22.11.2019 задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт і заборону відчуження належної [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] , 1/2 частин житлового будинку [ADDRESS] (т.1 а.с. 22). Ухвалою суду від 09.12.2019 справу було призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с.28). Ухвалою суду від 27.04.2020 задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса ХМНО Голик С.В. завірену належним чином копію спадкової справи №4/2019, номер у спадковому реєстрі 63945202, спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] (т. 1 а.с. 74). На виконання ухвали суду від приватного нотаріуса ХМНО Голик С.В. 26.05.2020 надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №4/2019, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (т.1 а.с.78-107). Ухвалою суду від 08.07.2020 було задоволено клопотання відповідача [PERSON] та призначено у справі судову почеркознавчу та технічну експертизу розписки. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. Листом Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса від 01.12.2020 у зв`язку з залишенням без виконання та зняттям з провадження судово-почеркознавчої експертизи №13164 та судово-технічної експертизи №13165, матеріали цивільної справи №643/18521/19 було повернуто до суду. Ухвалою суду від 09.02.2021 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу зупинено до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника [PERSON] , який помер [INFO] (т.1 а.с. 153). На запит суду від приватного нотаріуса ХМНО Харченко Л.Л. 12.07.2021 надійшла інформація щодо кола спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 13.07.2021 провадження у справі було поновлено та призначено справу в судове засідання. Ухвалою суду від 30.09.2021 залучено до участі у справі у якості правонаступника [PERSON] - [PERSON] (т. 1 а.с. 172). Ухвалою суду від 02.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2021 на 11:00 год. У зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , яка належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, справу було призначено до судового розгляду по суті на 21.12.2021 на 10:00 год. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, представник позивача - адвокат Цимбалюк С.В. надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача чи його представника, в якій повідомив суд, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] не скористалась своїм правом на участь в судовому засіданні, в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення якого була сповіщена належним чином, свого представника для участі у справі не направила. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 21.03.2018 [PERSON] взяла у борг у [PERSON] суму коштів у розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) доларів США, що сторонами було визначено як еквівалент 736400 гривень, які зобов`язувалась повернути до 01.01.2019. Зазначені обставини підтверджуються розпискою, яка складена машинописним текстом та містить особистий підпис позичальника [PERSON] та рукописний текст її прізвища, імені та по батькові (т. 1 а.с. 3, 70) Справжність підпису позичальника [PERSON] на розписці від 21.03.2018 підтверджується висновком експерта Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса від 16.04.2020 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №2886 за адвокатським запитом №99 від 28.01.2019 (адвокат Цимбалюк С.В.) для подання до Московського районного суду міста Харків (цивільна справа №643/18521/19), відповідно до висновку якого підпис від імені [PERSON] в розписці від 21.03.2018, що розташований під друкованим текстом документа, - виконаний [PERSON] . Рукописний запис " [PERSON] " у розписці від 21.03.2018, що розташований під друкованим текстом документа, - виконаний [PERSON] . Відповідно до висновку експерта Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса №2887 за результатами проведення судової-технічної експертизи документів за цивільною справою №643/18521/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, складеного 28.02.2020, в наданій на дослідження розписці, що починається словами " [PERSON] , [PERSON] " спочатку електрографічним способом був роздрукований текст, потім за допомогою кулькової ручки (ручок), стрижень якої (яких) був заправлений пастою синьо-фіолетового кольору для кулькових ручок виконувалися підпис та рукописний текст " [PERSON] ". Встановити послідовність виконання між собою підпису та рукописного запису не надалося можливим, оскільки вони не мають взаємних ділянок перетину. Доказів, як б спростовували зазначене суду надано не було. У суду немає підстав для сумніву у висновках експертів. Відповідач [PERSON] за життя не забезпечив проведення оплати вартості призначеної за його клопотанням судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документа та не надав витребувані експертом документи, у зв`язку з чим матеріали справи було повернуто експертною установою до суду без проведення експертиз. Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі\~ухилення учасника\~справи від\~подання експертам\~необхідних матеріалів,\~документів або\~від іншої\~участі в\~експертизі,\~якщо без\~цього провести\~експертизу неможливо,\~суд залежно\~від того,\~хто із\~цих осіб\~ухиляється,\~а також\~яке для\~них ця\~експертиза має\~значення,\~може визнати\~факт,\~для з`ясування\~якого експертиза\~була призначена,\~або відмовити\~у його\~визнанні. Зважаючи на поведінку відповідача [PERSON] , суд вважає доведеним той факт, що розписку про отримання від [PERSON] в борг коштів у розмірі 28000 дол. США було складено належним чином і підписано позичальником [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики вважається укладеним в момент учинення дій щодо передання предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК). Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами договору позики від 21.03.2018, а саме між [PERSON] , як позикодавцем та [PERSON] , як позичальником склалися зобов`язальні правовідносини, зміст яких визначено в розписці від 21.03.2018. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2019, актовий запис №4432. Відповідно од ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно відомостей приватного нотаріуса ХМНО Голик С.В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за заявою сина спадкодавця [PERSON] від 22.03.2019, який проживає в [ADDRESS] , було заведено спадкову справу №4/2019. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Судовим розглядом встановлено, що 10.09.2019, тобто у межах строків визначених ст. 1281 ЦК України, [PERSON] пред`явив нотаріусу ХМНО Голик С.В. вимогу кредитора до спадкоємців [PERSON] , померлої [INFO] , яка була обґрунтована укладанням між [PERSON] та [PERSON] договору позики від 21.03.2018 на суму 28000 дол. США, які позичальник [PERSON] повинна була повернути до 01.01.2019. Відомостей про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] або про відмову у видачі такого, матеріали спадкової справи №4/2019 не містять. Згідно правового висновку Верховного Суду України, який викладений у постанові від 12.04.2017 у справі №6-2962цс16, якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Таким чином, проаналізувавши наведене, враховуючи характер спірних правовідносин та поведінку відповідача, який не надав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, суд приходить до висновку, що спадкоємець [PERSON] , яка померла [INFO] , зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора - позивача [PERSON] на суму 28000 дол. США. Разом з тим, в ході судового розгляду відповідач [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2021, актовий запис №446. Із завою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [INFO] звернулася [PERSON] . Також із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 03.06.2021 звернувся [PERSON] . При цьому, нотаріус повідомив, що [PERSON] склав наступні заповіти: 02.04.2019 на ім?я [PERSON] , реєстровий № 794; 03.05.2019 на ім?я [PERSON] , реєстровий №1140. Зазначене підтверджується відомостями, наданими на запит суду приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.Л. (т. 1 а.с. 158). Відповідно до\~ст.\~55\~ЦПК України\~у разі\~смерті фізичної\~особи,\~припинення юридичної\~особи,\~заміни кредитора\~чи боржника\~у зобов`язанні,\~а також\~в інших\~випадках заміни\~особи у\~відносинах,\~щодо яких\~виник спір,\~суд залучає\~до участі\~у справі\~правонаступника відповідної\~сторони або\~третьої особи\~на будь-якій\~стадії судового\~процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. [PERSON] була залучена до участі у справі як правонаступник відповідача [PERSON] , відтак, всі дії вчинені до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. При вирішенні питання щодо валюти зобов`язання, суд керується наступним. Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 04.07.2018 по справі №761/12665/14, за змістом статей 192 та 524 ЦК України\~гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов`язання може бути виражене у гривні або сторони в договорі можуть визначити грошовий еквівалент в іноземній валюті. Суд встановлює, чи визначено зобов`язання в іноземній валюті, чи у гривні з визначенням грошового еквівалента в іноземній валюті. У разі визначення зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню. Гривневий еквівалент іноземної валюти, що підлягає стягненню, визначається за офіційним курсом НБУ на момент виконання грошового зобов`язання, яким є дата зарахування коштів на рахунок стягувача або видачі йому готівки. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. За змістом досліджуваної розписки від 21.03.2018 сума, яка підлягає поверненню становить 28000,00 дол. США. Зміст розписки від 21.03.2018 містить обов`язок відповідача повернути борг у валюті зобов`язання. Відтак, суд приходить до висновку, що поверненню підлягають кошти у розмірі саме 28000 доларів США. Зважаючи на встановлені обставини та докази у їх підтвердження, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки суду не надано належних, допустимих і достатніх доказів, які б у своїй сукупності спростовували позицію позивача. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивач, як інвалід ІІ-ї групи звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь Держави у розмірі 7639,68 грн., що складає 1% від суми стягнення відповідно до офіційного курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України (28000*27,2846*1%).

Outcome: approved