Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про виселення з предмета іпотеки відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у [ADDRESS]. В подальшому позивач змінив позовні вимоги та просив передати в управління нерухомість щодо якої 04.10.2013 року винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартира загальною площею 56,20 кв.м., житловою площею 40,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору № NKH3GK04040241 від 27.10.2006 року та зобов'язати відповідача на період реалізації предмету іпотеки або повного виконання умов кредитного договору № NKH3GK04040241 від 27.10.2006 року, повністю вивільнити від будь-яких осіб та їх майна( утому числі власної присутності та майна з предмету іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 56,20 кв.м., житловою площею 40,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В позові позивач зазначив, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 27.10.2006 року було укладено кредитний договір № NKH3GK04040241, згідно якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 40000 доларів США строком до 26.10.2016 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплати відсотки за користуванням кредитними коштами у строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27.10.2006 року було укладено договір іпотеки та відповідач передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідач свої зобов'язання виконав частково. Рішенням суду від 04.10.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки позивачем. 07.05.2014 року на адреси відповідача були направлені письмові вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення - квартиру [ADDRESS] разом з усіма незареєстрованими у предметі іпотеким членами сім'ї та іншими мешканцями, яке є предметом іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання вимоги, але відповідач добровільно житлове приміщення до теперішнього часу не звільнив. Згідно довідки ЖКП "Бриз" ЖЕК №1 в квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. У зв'язку з чим позивач позбавлений свого права щодо реалізації предмета іпотеки на яке рішенням суду звернуто стягнення шляхом продажу вказаного предмета іпотеки . Отже, єдиним способом спрямованим на задоволення вимог кредитора є передача в управління нерухомості - предмета іпотеки, а на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору та зобов'язання відповідача на період реалізації предмету іпотеки або повного виконання умов кредитного договору повністю вивільнити від будь-яких осіб та їх майна (у тому числі власної присутності та майна з предмету іпотеки, відповідно до вимог ст. 34 Закону України "Про іпотеку". В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивач суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Статтею ст. 16 ч.2 п. 5 ЦК України встановлено: що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту можуть бути зокрема: примусове виконання обов'язку в натурі та інший спосіб, встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, 27.10.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № NKH3GK04040241, згідно якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 40000 доларів США строком до 26.10.2016 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27.10.2006 року було укладено договір іпотеки та відповідач передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-пролажу. Відповідач свої зобов'язання виконав частково. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.10.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки позивачем. 07.05.2014 року на адреси відповідача ([ADDRESS] і [ADDRESS]) були направлені письмові вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення - квартиру [ADDRESS] разом з усіма незареєстрованими у предметі іпотеки членами сім'ї та іншими мешканцями, яке є предметом іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання вимоги. Але відповідач добровільно житлове приміщення до теперішнього часу не звільнив. Крім того, згідно довідки ЖКП "Бриз" ЖЕК №1 №2138 від 11.09.2014 року в квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований, що позбавляє позивача права щодо реалізації предмета іпотеки, на яке рішенням суду звернуто стягнення шляхом продажу вказаного предмета. У зв'язку з чим позивач просив суд, відповідно до вимог ст. 34 Закону України "Про іпотеку" передати в управління предмет іпотеки на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору. Статтею 34 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням, предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Із змісту ст. 34 Закону України «Про іпотеку» слідує, що передача іпотекодержателю в управління предмета іпотеки на період його реалізації застосовується лише у разі необхідності та є лише додатковим механізмом спрямованим на задоволення вимог кредитора. Таким чином, позивачем наведено достатньо доказів необхідності передачі в управління іпотечного майна на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору, оскільки сприятиме належному виконанню рішення суду та задоволенню вимог кредитора, а обраний позивачем спосіб захисту передбачений ст. 34 Закону України «Про іпотеку" - відповідає ст. 16 ЦК України. У зв'язку з наведеним, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 365,40 грн.

Outcome: approved