Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

05.05.2018 р. [PERSON] звернулась до відповідача ТДВ «МСК» про стягнення страхового відшкодування в сумі 57 790,00 грн. та пені за затримку платежу в сумі 8 282,17 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, 05.06.2016 р. в м. Харкові сталося ДТП за участю водіїв: [PERSON] на а/м CHEVROLET реєстр. № [NUMBER], та [PERSON] на а/м TOYOTA реєстр. № [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТзДВ «МСК» полісом цивільно-правової відповідальності АІ/8864597 від 16.12.2015 р. В цьому ДТП [PERSON] є «потерпілою особою», її автомобіль CHEVROLET реєстр. № [NUMBER] пошкоджено а вона зазнала матеріальних збитків. З місця ДТП на місце стоянки її автомобіль було перевезено евакуатором. Свого часу вона надала до Страховика (Відповідач) всі необхідні документи по страховій справі, її автомобіль було оглянуто представником Страховика і пізніше ним було розраховано суму збитку. Про цю суму Страховик позивача не повідомив, хоча вона неодноразово просила його про це. 08.06.2016 р. позивач написала заяву про виплату страхового відшкодування в офісі Страховика і вказала в ній свої реквізити для отримання коштів. Також 20 червня 2017 р. вона надала до офісу Страховика в м. Харкові копію ностанови суду №640/11300/16-п від 08.06.2017 р., завірену печаткою суду. В цій Постанові суду вказано про відповідальність за скоєння вказаного ДТП обох учасників цієї події, а саме водія [PERSON] та [PERSON] Тобто, цим рішенням суду підтверджена обопільна провина в ДТП цих водіїв. 06.07.2017 р. позивач отримала від Страховика листа за №1669. Згідно цього листа, Страховик відмовив їй у виплаті страхового відшкодування на підставі того, що «вина забезпеченого т/з не встановлена». Вона вважає таке рішення Страховика безпідставним і таким, що не відповідає нормам Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Жодною статтею вказаного Закону не передбачено визнання провини застрахованої особи, а передбачено саме «настання цивільно-правової відповідальності». В матеріалах адміністративної справи є адміністративний протокол серії АП-2 №098120 складений відносно застрахованої особи, а саме водія а/м TOYOTA реєстр. № [NUMBER] [PERSON] за порушення ним п. 8.4. б) ПДР України. Також в постанові суду №640/11300/16-п від 08.06.2017 р. це підтверджено та вказано, що саме «в наслідок порушення ПДР водієм [PERSON] (та водієм [PERSON].) автомобілі отримали механічні пошкодження». Тобто, судом встановлено настання цивільно-правової відповідальності обох учасників події ДТП. В такому випадку, позивач вважає що Страховик має прийняти на себе цивільну відповідальність по сплаті страхового відшкодування в розмірі 50% від загальної суми збитку. Це підтверджується також офіційною відповіддю ПрАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" в якій була застрахована її цивільна відповідальність за полісом АІ/8535806. Позивач дізналася, що по цьому ДТП інша сторона цієї події отримала страхове відшкодування за її полісом цивільної відповідальності в розмірі 50% від загальної суми збитку. Отримавши відмову у виплаті позивачці страхового відшкодування, також вважаючи надану їй відповідь ТзДВ «МСК» безпідставною,вона звернулася з письмовою заявою до свого Страховика, а саме до Страхової компанії ПрАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" в якій була застрахована її цивільна відповідальність за полісом АІ/8535806. В офіційній відповіді цього Страховика вказано наступне: «Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2017 р., ДТП сталося з вини обох учасників ДТП - [PERSON] та [PERSON], оскільки в їх діях вбачається невідповідність вимогам ПДР України, які перебували у причинному зв'язку з наслідками події ДТП. Таким чином, 11.08.2017 р. було здійснено виплату страхового відшкодування (потерпілому) у розмірі 50% від загально визначеного». Тобто, Страхова компанія ПрАТ "СК "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" за наслідками одного і того самого ДТП за однією постановою суду вважає винними обох учасників ДТП, а ТзДВ «МСК» не визнає цього, порушуючи чинне Законодавство України. Ухвалою від 07.05.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 18.05.2018 р. на виконання даної ухвали позивачем подано до суду заяву, в якій усунуто вказані в ухвалі недоліки. Ухвалою суду від 21.05.2018 р. провадження по даній справі відкрито спрощене позовне провадження, копія ухвали направлена сторонам. 06.06.2018 р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з підтвердженням одночасного направлення копії позивачу, в якому представник вважає за необхідне залучити в якості третьої особи [PERSON] та у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві, які підтверджуються доданими до відзиву доказами. 12.06.2018 р. представником позивача подано до суду відповідь на відзив. 15.06.2018 р. до суду від представника відповідача подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, з підтвердженням одночасного направлення копії позивачу Надалі, 11.07.2018 р. позивач [PERSON] подала до суду змінену позовну заяву, в якій в якості третьої особи зазначила [PERSON], з підтвердженням одночасного направлення копії відповідачу та третій особі, в якій погоджується з розрахунком відповідача відносно суми збитку в розмірі 59 521, 88 грн., вказує, що ПДВ з складових запчастин складає 7 753,99 грн., сума збитку за вирахуванням ПДВ на запасні частини складає 51 767,89 грн., з врахуванням обоюдної провини в ДТП обох водіїв, просить суд на підставі цієї суми збитку про стягнення страхового відшкодування в сумі 24 883,95 грн. та пеню за затримку платежу в сумі 6 179,85 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, подав до суду письмову заяву, в якій уточнену позовну заяву підтримує, просить провести судове засідання без його участі. Представник відповідача - ТДВ «МСК» у судове засідання 17.07.2018 р. та в дане судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, як електронною поштою, так і шляхом направлення судової повістки заказною кореспонденцією, причин неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. 3-тя особа - [PERSON] - у судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, смс-повідомленням та направлення судової повістки заказною кореспонденцією, причин неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.06.2016 р. в м. Харкові сталося ДТП за участю водіїв: [PERSON] на а/м CHEVROLET реєстр. № [NUMBER], та [PERSON] на а/м TOYOTA реєстр. № [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТДВ «МСК» полісом цивільно-правової відповідальності АІ/8864597 від 16.12.2015 р. 08.06.2016 р. позивач написала заяву про виплату страхового відшкодування в офісі Страховика і вказала в ній свої реквізити для отримання коштів. Також, 20 червня 2017 р. вона надала до офісу Страховика в м. Харкові копію Постанови суду №640/11300/16-п від 08.06.2017 р. Згідно Постанови суду Київського районного суду м. Харкова №640/11300/16-п від 08.06.2017 р. вказано, що «внаслідок порушення ПДР водієм [PERSON] (та водієм [PERSON].) автомобілі отримали механічні пошкодження». Своїм листом від 06.07.2017 р. ТДВ «МСК» відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування на підставі відсутності в Постанові суду Київського районного суду м. Харкова №640/11300/16-п від 08.06.2017 р. даних про вину в скоєнні ДТП водія [PERSON] Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. 2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. 2. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що загальна сума матеріального збитку, згідно цього Звіту, складає 59 521,88 грн., з ПДВ на складові частини, що підлягають заміні. Згідно калькуляції збитку, яка є в Звіті, вартість складових частин з врахуванням ПДВ складає 46 523,95 грн. На роботи та матеріали ПДВ не нараховується. Виходячи з вищевказаного, враховуючи обоюдну провину в ДТП водіїв [PERSON] та [PERSON], страхове відшкодування має складати: 46 523,95 грн. (запчастини з ПДВ) - 7 753,99 грн. (20 % ПДВ) = 38 769,96 грн. (запчастини без ПДВ), 59 521.88 грн. (збиток) - 7 753,99 грн. (ПДВ на з/ч) = 51 767,89 грн. (збиток без ПДВ на з/ч) 51 767,89 грн. *50% (обоюдна провина в ДТП) = 25 883,95 грн. 25 883.95 грн. - 1000 грн. (франшиза) = 24 883,95 грн. (страхове відшкодування) Суд, як і позивач погоджується з цією сумою страхового відшкодування, розрахованого на підставі Звіту №19/08/16 від 10.08.2016 р., наданого відповідачем. Виходячи з вищевказаного, пеня за затримку платежу має бути розрахована саме з цієї суми. Згідно розрахунку, пеня за строк 295 діб з 19.09.201 7 р. по 10.07.201 8 р. складає 6 179,85 грн. Крім того, для транспортування з місця ДТП позивач використовувала евакуатор. Загальна вартість цих робіт склала 450 грн., сплачена позивачем та повинна бути їй відшкодована відповідачем на підставі ст. 28. ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У всіх документах, наданих відповідачем, йдеться про наявність порушення ГІДР України з боку обох водіїв, а саме водія [PERSON] та [PERSON]. а також про визнання цього факту з боку ТДВ «МСК». Виходячи з вищевказаного. ТДВ «МСК» визнає обоюдну провину у скоєнні вказаного ДТП від 05.06.2016 р.. що підтверджує сам факт настання цивільної відповідальності за скоєння ДГП водія [PERSON], відповідальність якого застрахована полісом цивільної відповідальності АІ/8864597 в ТДВ «МСК».- Суд визнає факт настання цивільної відповідальності ТДВ «МСК» в розмірі 50% від суми збитку. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що уточнені вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved