Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Представник Вінницького обласного управління АТ "Ощадбанк" товариства "Державний ощадний банк України" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.09.2016 між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Державний ощадний банк України") та відповідачем [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання. Згідно п. 3.1. кредитного договору, даний договір визначає умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг банку. Згідно з умовами цього договору, у разі приєднання клієнта до договору, банк зобов`язується надати клієнту визначені договором та обрані клієнтом послуги, а клієнт зобов`язується їх оплатити у розмірах та в прорядку передбачених договором і тарифами. Відповідно до п. 3.6. договору, укладаючи договір клієнт погоджується з умовами надання послуг та розміром винагород за надані послуги, що передбачені тарифами банку. Згідно п. 4.1., 4.2. кредитного договору, він вважається укладеним з моменту оформлення заяви про приєднання до договору. Підписанням заяви про приєднання клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору він ознайомився з повним текстом договору, в тому числі з додатками до договору та тарифами, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами договору, а також отримав примірник договору. Так, у відповідача, як позичальника, виникло зобов`язання погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі, яке ним не виконано. Станом на 15.09.2020 заборгованість становить 16882,58 грн., з яких: 9935,12 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4997,51 грн. - проценти за користування кредитом; 10 грн. - комісія; 1246,35 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 255,59 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 238,09 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 199,92 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за заявою про приєднання № 96536503 від 07.09.2016 та заявою про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 06.04.2017, які разом є кредитним договором , і становить станом на 15.09.2020 - 16882,58 грн. Також, просить стягнути судові витрати - судовий збір у розмірі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 96536503 (а.с. 40), відповідач, підписавши дану заяву, приєдналася до договору в редакції, розміщеній на інтернет сторінці позивача та підтвердила укладення з банком договору, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до копії заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 06.04.2017 (а.с. 42), підписанням цієї заяви, яка є складовою заяви про приєднання, відповідач погодилась на одержання кредиту та з умовами його користування, відповідно до умов договору, підтвердила укладення між нею та банком кредитного договору, просила надати їй кредит у національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на її картковий рахунок, погодилася на встановлення їй кредиту у розмірі від 10000 грн. Згідно копії умов користування встановленою відновлювальною кредитною лінією, що є додатком до договору (а.с. 38), плата за користування кредитом становить 36%, плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку - 40%. Копією виписки по картковому рахунку відповідача (а.с. 48-49) підтверджується користування нею кредитними коштами. Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 45-47), відповідач станом на 15.09.2020 має заборгованість в розмірі 16882,58 грн., з яких: 9935,12 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4997,51 грн. - проценти за користування кредитом; 10 грн. - комісія; 1246,35 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 255,59 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 238,09 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 199,92 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; за ч. 2 цієї статті, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. З огляду на встановлені на підставі наданих позивачем доказів обставини та враховуючи вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16882,58 грн., з яких: 9935,12 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4997,51 грн. - проценти за користування кредитом; 10 грн. - комісія; 1246,35 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 255,59 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 238,09 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів; 199,92 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сплаченому останнім при зверненні до суду розмірі - 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved