Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до [PERSON] сільської ради Новоукраїнського району про визнання незаконним та скасування правового акту індивідуальної дії, яким просить визнати незаконними та скасувати - рішення №20 від 29.04.2011 року "Про оформлення права власності на будівлю зерносховища (ангар) гр. [PERSON]М.", рішення виконкому [PERSON] сільської ради №47 від 30.08.2011 року "Про внесення змін до рішення №20 від 29.04.2011 р.", свідоцтво про право власності на нерухоме майно №405159 серії САЕ від 08.12.2011 р., виданого [PERSON] сільською радою на ім'я [PERSON] на майно - комплекс будівель, розташованих у с. Шишкіне, вул. Садова, 29 Новоукраїнського району Кіровоградської області. Судом пропонувалось стороні позивача вирішити питання щодо залучення до участі у розгляді справи співвласника вказаного нежитлового приміщення, проте позивач [PERSON] і його представник [PERSON] не вважали за необхідне заявити клопотання про її залучення як співвідповідача, а тому за ініціативою суду було залучено до участі у розгляді справи як третю особу співвласника [PERSON] На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що не подав жодної заяви до сільської ради про оформлення на себе права власності на нежитлове приміщення, оскільки мав намір після завершення його будівництва оформити його за ФГ "[PERSON] і К", головою якого він являється, а тому у відповідача не було жодних підстав для винесення оскаржуваних рішень і видачі оскаржуваного свідоцтва. Крім цього, оскаржувані рішення винесені із порушенням чинного законодавства, оскільки як на момент винесення рішень, так і на даний час, будівництво нежитлового приміщення є не завершеним й не було документів від дозвільних організацій на введення його в експлуатацію. Позивач і його представник [PERSON] в судовому засіданні у режимі відеоконференцзв'язку позов підтримали, посилаються на обставини, викладені у позовній заяві, додатково повідомили, що колишній сільський голова [PERSON] сільської ради [PERSON] не мав права підписувати 08.12.2011 року свідоцтво про право власності, оскільки на той час його повноваження закінчились, у зв'язку з чим видане свідоцтво є недійсним. Він не знав про існування оскаржуваних рішень виконкому і свідоцтва, оскільки не отримував їх, а дізнався про їх наявність лише 12.02.2013 року на початку розгляду справи із [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, й рішенням Новоукраїнського районного суду від 13.11.2013 року вказане нежитлове приміщення залишено у спільній частковій власності [PERSON] і [PERSON] Посилаються на те, що позивачем не пропущено строк позовної давності, у зв'язку з чим просять задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, пояснив, що попередній голова [PERSON] сільської ради [PERSON] неправомірно виніс оскаржувані рішення, оскільки не мав підстав виносити на розгляд виконкому ці питання без письмової заяви позивача [PERSON], повідомив, що згідно журналу вхідної кореспонденції сільської ради, в 2011 році заяви від імені [PERSON] з приводу оформлення права власності на нежитлове приміщення не надходили, й такі заяви в архіві сільської ради відсутні. Також повідомив, що сільська рада не мала права виносити такі рішення до моменту введення нежитлового приміщення в експлуатацію та отримання дозвільних документів. Йому невідомо, чи отримував позивач оскаржувані рішення та видане свідоцтва, оскільки у сільській раді відсутні будь-які підписи [PERSON] про їх отримання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, забезпечивши участь свого представника [PERSON], який не погодився із позовними вимогами, пояснивши, що вказаний позов зачіпає інтереси його довірительки, яка є співвласником цього нежитлового приміщення й повинна брати участь як співвідповідач, від імені своєї довірительки він заявляє про застосування судом наслідків спливу позовної давності, оскільки оскаржувані рішення винесені у 2011 році, а позов пред'явлений у 2016 році, тобто після спливу майже 5 років, вважає, що позивач знав про наявність оспорюваних рішень виконкому, оскільки на момент їх прийняття проживав однією сім'єю із третьою особою [PERSON] і сином [PERSON], який на той час був головою сільської ради, й приймав ці рішення в інтересах сім'ї, позивач особисто сплачував грошові кошти за послуги БТІ із своєї платіжної картки, також мається його підпис у замовленні від 17.02.2011 року на проведення БТІ робіт про підготовку технічних документів на нежитлове приміщення. Просить відмовити у задоволенні позову. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що на час винесення оспорюваних рішень він працював головою [PERSON] сільської ради, пояснив, що позивач [PERSON] подава до сільської ради заяву про оформлення з ним права власності на комплекс будівель нежитлового приміщення, яку йому передала секретар ради, й він, поставивши на ній резолюцію, передав її на розгляд виконкому ради. Представники виконкому на місці оглядали стан нежитлового приміщення, після чого приймалися рішення №20 від 29.04.2011 року "Про оформлення права власності на будівлю зерносховища (ангар) гр. [PERSON]М." та рішення виконкому [PERSON] сільської ради №47 від 30.08.2011 року "Про внесення змін до рішення №20 від 29.04.2011 року", а згодом БТІ підготувало свідоцтво про право власності на нерухоме майно №405159 серії САЕ від 08.12.2011 року, яке мав підписати він як сільський голова, проте його повноваження вже були припинені, й свідоцтво фактично підписала секретар ради як виконуюча обов'язки сільського голови. Пояснив, що позивачеві із самого початку було відомо про наявність оскаржуваних рішень і свідоцтва, проте він вирішив їх скасувати після розірвання шлюбу із [PERSON], щоб помститися їм. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи та свідка і дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини. Згідно рішення виконкому [PERSON] сільської ради Новоукраїнського району №20 від 29.04.2011 року "Про оформлення права власності на будівлю зерносховища (ангар) гр. [PERSON]М.", рішення №47 від 30.08.2011 року "Про внесення змін до рішення №20 від 29.04.2011 року", свідоцтва про право власності на нерухоме майно №405159 серії САЕ від 08.12.2011 року, виданого [PERSON] сільською радою на ім'я [PERSON], останній являється власником нерухомого майна - комплексу будівель, розташованих у с. Шишкіне, вул. Садова, 29 Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.14,15,80,81). Згідно рішення Новоукраїнського районного суду від 15.11.2013 року у справі №396/183/13, співвласниками вказаного нежитлового нерухомого майна являються позивач [PERSON] і третя особа [PERSON] із частками по 1/2 кожному (а.с.186-192). Згідно листа [PERSON] сільської ради Новоукраїнського району від 01.12.2015 року, оскаржувані рішення №20 від 29.04.2011 року, №47 від 30.08.2011 року виносились за підписом попереднього сільського голови [PERSON], у вхідній документації сільської ради за період з 01 січня по 30 серпня 2011 року записи про реєстрацію заяв на оформлення право власності на будівлі - відсутні (а.с.10). Також від контролюючих органів не видавалися акти чи рішення про прийняття нежитлового приміщення в експлуатацію (а.с.11-13). Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, нежитлове приміщення за адресою - с. Шишкіне по вул. Садовій, 29 Новоукраїнського районустаном на 25.02.2016 року, нежитлове приміщення є комплексом будівель, до складу якого входять будівля зерносховища загальною площею 714 кв.м., будівля гаражу загальною площею 264,8 кв.м., будівля майстерні для ремонту техніки загальною площею 78 кв.м., приміщення для охоронців загальною площею 36 кв.м., розташований на земельній ділянці 2 га, співвласниками якого являються [PERSON] і [PERSON], нежитлове приміщення перебуває у задовільному стані, експлуатація якого є можливою (а.с.127-181). В матеріалах технічної документації містяться квитанції від 13.07.2011 року та 08.02.2012 року про сплату від імені позивача [PERSON] послуг БТІ (а.с.98,108), також мається замовлення послуг БТІ на виготовлення технічної документації від 17.02.2011 року із підписом від імені позивача [PERSON] (а.с.109). Дані обставини можуть свідчити про обізнаність позивача [PERSON] та його самостійний намір на оформлення права власності на спільне нежитлове майно, що, в свою чергу, надає право відповідачеві [PERSON] сільській раді та третій особі співвласнику [PERSON] заявити про застосування наслідків спливу позовної давності. Представник [PERSON] сільської ради не заявив про застосування позовної давності, таку заяву подав представник третьої особи [PERSON] Проте, суд позбавлений можливості вирішити питання про можливість застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки, згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ст.30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Таким чином, третя особа [PERSON] не являється стороною у справі і позбавлена можливості скористатися своїм правом на застосування наслідків спливу позовної давності. Згідно змісту ст.33 ЦПК України, заміна неналежного відповідача або залучення співвідповідача можливе за клопотанням позивача. Судом пропонувалось позивачеві залучити до участі у розгляді справи спеіввласника нежитлового приміщення [PERSON] із метою повноти, всебічності та об'єктивності вирішення справи, проте сторона позивача не забажала заявляти клопотання про залучення [PERSON] як співвідповідача, а суд із власної ініціативи справі залучити її лише як третю особу, проте статус [PERSON] як третьої особи за обсягом прав є значно вужчим ніж статус співвідповідача, що означає обмеження її права як співвласника спірного нежитлового приміщення на належний правовий захист, що, в свою чергу, матиме своїм наслідком неповноту та необ'єктивність судового розгляду. Згідно ст.ст. 317,386 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що незалучення [PERSON] до участі у справі як співвідповідача буде порушенням її права як діючого співвласника нежитлового приміщення на належний судовий захист, а дії сторони позивача, які не бажали її залучення до участі у справі свідчать про недобросовісність процесуальної поведінки та намір фактичного усунення її від справи або про обмеження її процесуальних прав. За таких обставин, будь-яке судове рішення по суті позову без залучення [PERSON] до участі у справі як співвідповідача буде незаконним і необгрунтованим, оскільки базуватиметься на неповно та необ'єктивно з'ясованих обставинх справи, а тому з цих підстав слід відмовити у задоволенні позову, пояснивши позивачеві, що така відмова у позові не перешкоджає повторному зверненню до суду із аналогічними позовними вимогами до відповідача [PERSON] сільської ради Новоукраїнського району, яка прийняла оскаржувані рішення та видала оспорюване свідоцтво про право власності, і до відповідача [PERSON], яка являється співвласником спірного нежитлового приміщення. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed