Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

13.07.2021 позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить : визнати виконавчий напис №11299, вчинений 04.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором на суму 30374,60 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказано на те, що оскаржуваний напис є неправомірним, оскільки на час вчинення такого виконавчого напису не було надано оригіналу договору та виписки з рахунку. Такий виконавчий напис вчинено поза межами трьохрічного строку позовної давності. Згідно відомостей сайту Нацбанку відповідач не є банком або фінансовою установою, тобто договір уступки вимоги є нікчемним, тому що укладений на користь не фінансової установи. У відповідача відсутня ліцензія для здійснення зазначених послуг. Разом з тим, законодавством заборонено здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, що вбачається з постанови КЦС ВС від 05.08.2020 за №450/1610/15-ц. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами свого нотаріального округу, а саме ні стягувач ні боржник не зареєстровані в межах Київського міського нотаріального округу. 14.07.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як третю особу державного виконавця, витребувано документи, які стали підставою для вчинення виконавчого напису. В частині витребування документів ухвалу не виконано. 02.09.2021 від відповідача надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді та заява про визнання позовних вимог. 10.09.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, врегулювання спору вважає неможливим. 20.09.2021 ухвалою суду у задоволенні клопотання про досудове врегулювання спору відмовлено. 20.09.2021 ухвалою суду витребувано докази у відповідача та державного виконавця. 05.10.2021 Відділом державної виконавчої служби у місті Івано- Франківську Південно Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) надано виконавчий напис. Позивач та її представник адвокат Семків М.Н. подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, підтримання вимог у повному обсязі. Представник відповідача не з`явився, подавши 02.09.2021 заяву про визнання позову. Треті особи у судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 04.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №11299 про стягнення з [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце роботи : невідомо, що зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250121 ФК від 25 січня 2021, якому в свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги за кредитним договором №0992433066 від 22.02.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та [PERSON] . Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», стягнути з [PERSON] за період з 25.03.2019 по 04.03.2021 включно суму у розмірі : 6120 грн. заборгованість за тілом кредиту, 24204, 60 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50 грн- плату за вчинення виконавчого напису. Такий виконавчий напис вчинено, зокрема на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 за №1172. 03.06.2021 старшим державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Трощак Катериною Михайлівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 65657607 з приводу примусового виконання вказаного вище виконавчого напису. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою залишено без змін постанову Київського\~апеляційного адміністративного\~суду від\~22\~лютого 2017\~року, а не з 01.11.2017 як зазначено приватним нотаріусом. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), який суд застосовує до даних спірних правовідносин. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (\~постанова Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц). На спростування викладено стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними в постановах від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). Як доводила сторона позивача, визнано відповідачем та не спростовано третіми особами у даному спорі, серед документів, наданих\~Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет»\~приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, за яким стягнення заборгованості могло б провадитися у безспірному порядку був відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору. Також, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Однак, приватному нотаріусу відповідачем не було подано й документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Разом з тим, виконавчий напис нотаріуса вчинено поза межами строку, оскільки трирічний строк з дня виникнення права вимоги для видачі виконавчого напису нотаріусом, визначений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», завершився 22.02.2021, так як договір укладений 22.02.2018. Проте, виконавчий напис вчинено 04.03.2021, а отже з пропуском трирічного строку з дня виникнення права вимоги. За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»,\~Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р.), у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог та визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст. 141-142 ЦПК України, де з поміж іншого, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, то з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 454 грн., а також 454 грн. повернути позивачу з державного бюджету. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved