Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про звільнення з-під арешту нерухомого майна, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 02.07.2001 року зареєстрованого на товарній біржі "Інтеграл" в "Журналі реєстрації угод" за № Н-710, зареєстрованого ДКП "Василівське районне бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі №1 за реєстраційним №1 від 10.12.2001 року по 1/5 частині [PERSON], [PERSON], та [PERSON] квартири [ADDRESS]. 17.03.2015 року [PERSON] звернулася до Реєстраційної служби Василівського РУЮ з заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру, але їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що державним реєстратором було встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис архівна дата якого 27.06.2000 р., де об'єктом обтяження виступає квартира, яка розташована в [ADDRESS], власником якої зазначено [PERSON]. Договір купівлі-продажу квартири зареєстрований на Товарній біржі "Інтеграл" за №Н-710 від 02.07.2001 р. був зареєстрований після реєстрації обтяження. Згідно Інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна [NUMBER] від 26.02.2015 р. вбачається перша підстава обтяження - постанова 2-172 від 22.06.2000 р. Василівського районного суду Запорізької області. Крім того, згідно Інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна [NUMBER] від 26.02.2015 р. вбачається друга підстава обтяження - постанова АА№716492 від 02.09.2005 р. ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області, об'єктом обтяження є квартира, що розташована в [ADDRESS]. На звернення до ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області позивачу [PERSON] було повідомлено, що надати будь-яку інформацію щодо накладення арешту на її квартиру 2005 р. є неможливим, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки, після чого вони підлягають знищенню. Посилаючись на порушення права власності, пов'язаного з неможливістю оформлення права власності на квартиру позивачі вимушені звернутися до суду. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач Відділ державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі їх представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] накладено обтяження - арешт з реєстраційним номером обтяження 2019430, підстава обтяження - постанова Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2000 року, власником якої зазначено [PERSON]; обтяження - заборона на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження [NUMBER], підстава обтяження постанова ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області АА №716492 від 02.09.2005 р., власником якої зазначено [PERSON]. При зверненні позивачів до ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області з метою оформлення квартири, було з'ясовано, що надати будь-яку інформацію щодо накладення арешту на квартиру є неможливим, оскільки відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом №2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерством юстиції України п.9.8 "…строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень) становить три року, після чого вони підлягають знищенню". Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст.366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження", з відповідними змінами та доповненнями, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з ухваленням рішення про звільнення з-під арешту, що накладений на підставі постанови №2-172 від 22.03.2000 року Василівського районного суду Запорізької області, та постанови АА№716492 від 02.09.2005 року ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області, квартири [ADDRESS], оскільки в судовому засіданні встановлено, що відсутні підстави внесення запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону здійснення відчуження об'єкту нерухомого майна: квартири [ADDRESS].

Outcome: approved