Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Верховинської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON], а її чоловік [PERSON] помер ще [INFO]. На підставі заповіту, складеного 30.01.2013 року у Верховинській районній державній нотаріальній конторі, він є єдиним спадкоємцем. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки та квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. У визначені законодавством терміни він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Право власності на земельні ділянки спадкодавець почала оформляти, однак не встигла, у зв'язку із смертю і питання оформлення за ним права власності на земельну ділянку буде вирішено селищною радою після оформлення права власності на квартиру. Квартиру спадкодавець придбала у Верховинському лісокомбінаті, однак, не зареєструвала право власності в БТІ, як на той час вимагало законодавство. А тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. У Коломийському МБТІ виготовили технічний паспорт на будинок, зазначивши, що реєстрація права власності може відбутися на підставі рішення суду в реєстраційній службі управління юстиції Верховинського району. Просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,5 кв.м., житловою площею 9,9 кв. м., вартістю 16612 грн., що складається із кімнати площею 9,9 кв.м., кухні площею 10,4 кв.м., комори площею 3,8 кв.м., коридору площею 4,1 кв.м.,веранди площею 3,3 кв.м. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Відповідач, Верховинська селищна рада, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності їхнього представника, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши заяви сторін, вважає, що позов слід зодовольнити з наступних підстав. Із договору купівлі-продажу від 08.08.1990 року, видно, що [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру по [ADDRESS] в двох квартирному будинку жилою площею 10 кв.м., який належить Верховинському лісокомбінатові. ( а.с. 15-16). Згідно акта тимчасової приватної власності на землю від 03.12.2001 року громадянину [PERSON] передається у приватну власність на підставі рішення сесії селищної ради народних депутатів від 30.11.2001 року, земельна ділянка площею 0,04 га. для ведення підсобного особистого господарства. (а.с.17). Смерть [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12.03.2004 року. (а.с.9). Також, свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 28.10.2013 року стверджується, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Із заповіту посвідченого 30.01.2013 року державним нотаріусом у Верховинській районній державній нотаріальній конторі, зареєстрованого в реєстрі за № 35 вбачається, що [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON], 1982 року народження (а.с. 5). Позивач, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки звернувся до нотаріуса в установленому порядку із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №36718778 від 25.02.2014 року. Інші спадкоємці, які б претендували на частку в спадковому майні відсутні (а.с. 7). 06.05.2014 року на квартиру [ADDRESS], обласним комунальним підприємством "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" виготовлено технічний паспорт на прізвище позивача. Із даних технічного паспорту видно, що квартира загальною площею 31,5 кв.м., житловою площею 9,9 кв. м., що складається із: кімнати площею 9,9 кв.м., кухні площею 10,4 кв.м., комори площею 3,8 кв.м., коридору площею 4,1 кв.м., веранди площею 3,3 кв.м. Загальна вартість квартири становить 16612,00 грн.(а.с. 10-13 ). На підставі заяви позивача, рішенням виконавчого комітету Верховинської селищної ради від 25.04.2014 року житловому будинку, що належить [PERSON] присвоїно адресний номер - [ADDRESS]. (а.с.20). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог п.4.15 глави 10 розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" , затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 4.18 вказаного Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2013 року) права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Згідно вимог ст. 19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили. Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved