Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до Крупецької громади Рівненської області Дубенського району про визнання права власності за набувальною давністю на нежилу будівлю зерноскладу та залишків стін від бувшого піднавісу для зберігання зерна. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі договорів купівлі-продажу від 04.12.09 р., укладений між позивачем та арбітражним керуючим, який здійснював реалізацію майна СВК "Зоря", він придбав нежилу будівлю зерноскладу та залишків стін від бувшого піднавісу для зберігання зерна. 29.12.14 р. ліквідовано юридичнуособу СВК "Зоря". Зазначає, що з часу придбання зерноскладу, позивач відкрито та безперервно володіє будівлею зерноскладу, однак не можу зареєструвати право власності на нерухому майно, оскільки договір купівлі-продажу не був ноторіально посвідчений. Звертає увагу на те, що право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - не зареєстроване, а тому, власник майна не відомий. В письмових поясненнях позивач наголосив на тому, що з 04.12.09 р. він добросовісно заволодів на правових підставах приміщенням зерноскладу і піднавісу для зберігання зерна, однак, в подальшому володіння придбаного ним майном стало безтитульним. Ухвалою від 15.06.21 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 18.08.21 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 07.09.21 р.. В судове засідання представник відповідач не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом поряду. Разом з тим, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи буз участі його представника. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Зазначив, що відкрито та добросовісно володів приміщенням зерноскладу і піднавісу для збергіання зерна. Стверджує, вказане майно ні за ким не зареєстровано, а тому, не можно стверджувати , що на момент укладення договору купівлі-продажу, нерухоме майно належало СВК "Зоря". В судовому засіданні оголошено перерву до 15.06.21 р. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені в установленому законом порядку, що підтверджується розписками та довідкою про доставку електронного листа. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, суд враховує наступне. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від №568/1603/20 від 21.04.21 р., яке набрало законної сили, встановлені факти, які мають преюдиційне значення для розгляду даної справи, а тому в силу вимог ст.. 82 ЦПК не потребують доказування. Судом встановлено, що 04.12.2009 р. між СВК "Зоря" в особі арбітражного керуючого - ліквідатора Віннікова В.Г. та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майна №3/Д. Відповідно до умов Договору, продавець передав у власність покупця, нежитлову будівлю зарноскладу габаритними розмірами 72х18 і висотою 3,2 м та залишки стін від бувшого піднавісу для зберігання зерна загальною довжиною по периметру 223 м на висоту 2,5 м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а покупець зобов`язався оплатити вартість майна, згідно експертної оцінки від 30.09.2009 р. та прийняти майно (п. 1.1). Відповідно до п. 2.1, вартість майна становить 80300 грн. згідно експертної оцінки. Право власності на придбане майно переходить до покупця з моменту оплати його вартості у повному обсязі та підписання акту приймання-передачі (п. 3.1). Договір підписаний сторонами, нотаріально не посвідчений, не зареєстрований у встановлено законом порядку. На виконання умов договору, сторони підписали акт приймання-передачі майна, відповіно до якого продавець передав, а покупець прийняв нежитлову будівлю зерноскладу габаритними розмірами 72х18 і висотою 3,2 м та залишки стін від бувшого піднавісу для зберігання зерна загальною довжиною по периметру 223 м на висоту 2,5 м, що знаходиться за вищевказаною адресою. З квитанції № 1 від 04.12.2009 р. вбачається, що покупцем перераховано на рахунок СВК "Зоря" плату за вищевказане нерухоме майно в сумі 80300 грн. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від №568/1603/20 від 21.04.21 р. відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання дійсним договір купівлі-продажу від 04.12.09р. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29.12.2014 р. у справі № 4/68 ліквідовано юридичну особу СВК «Зоря». З довідки № 331 від 15.09.16 р. вбачається, що державна реєстрація права власності на паперових носіях на будівлю та споруди комплексу за адресою: [ADDRESS] в не проводилась. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.04.21 р. вбачається, що відомості про власника майна за адресою: [ADDRESS] - відсутні. Відповідно до листа №14-10/1916 від 16.04.21 р. будівля зерноскладу габаритними розмірами 72х18 і висотою 3,2 м та залишки стін від бувшого піднавісу для зберігання зерна загальною довжиною по периметру 223 м на висоту 2,5 м, розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 158 від 31.05.21 р. [PERSON] з 2010 р. відкрито та безперервно користується і володіє нерухомим майном - нежилою будівлею зерноскладу за адресою: [ADDRESS] . Предметом розгляду в даній справі є визнання права власності на приміщення зерноскладу за набувальною давністю. Позивач зазначає, що з 2009 року безперервно, відкрито та добросовісно володіє вказаним нежитловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , у той час як його попередній власник СВК «Зоря» припинило діяльність у зв`язку з банкрутством. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Стаття 344 ЦК України встановлює правові підстави набуття права власності за набувальною давністю. Згідно з цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває право власності на дане майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю є встановлення моменту виникнення права власності за набувальною власністю та строк володіння, характер володіння (добросовісне, недобросовісне, відкрите, безперервне), обставини, за яких виникло володіння спірним майном, та чи відповідає це володіння ознакам безтитульного володіння, а також юридичний статус спірного майна. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння майном повинно бути добросовісним, тобто особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником; - володіння повинно бути відкритим, тобто особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння повинно бути безперервним, тобто воно не повинно перериватися протягом всього строку набувальної давності. За набувальною давністю може набуватися право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 21.04.21 р. у справі № 568/1603/20 встановлено, 04.12.2009 р. позивач сплатив СВК «Зоря» 80300 гривень з метою придбання у власність приміщення зерноскладу за адресою: [ADDRESS] , проте правочин сторони не оформили належним чином. Також, судом встановлено відсутність відомостей щодо відмови титульного власника даного нежитлового приміщення, на балансі якого воно перебувало, - СВК «Зоря», від права власності на це майно. А відтак, суд дійшов висноку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки за набувальною давністю не може визнаватися право власності на майно, власник якого відомий і не відмовлявся від своїх прав на це майно. Посилання заявника на те, що він з 2009 року безперервно, відкрито та добросовісно володіє вказаним нежитловим приміщенням, у той час як його попередній власник припинив діяльність у зв`язку з банкрутством, не спростовують висновків суду. Позивач та СВК «Зоря» не оформили у відповідності до вимог законодавства перехід права власності на нежитлове приміщення від своїх прав на це нерухоме майно не відмовлявся, тобто [PERSON] протягом усього періоду володіння знав, хто є власником майна, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин статті 344 ЦК України. Посилання позивача на те, що він звертався з позовом про визнання права власності на приміщення зерноскладу та навісу на підставі правочину купівлі-продажу, проте йому відмовлено з посиланням на те, що такий правочин не є укладеним і не створює прав та обов`язків для сторін, не мають правового значення та додатково підтверджують обізнаність позивача про відсутність у нього дійсних прав на нерухоме майно. Доводи позивача про те, що спірне нерухоме майно на даний час не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за СВК «Зоря», правового значення не мають. Спірне нерухоме майно неможливо визнати безтитульним, оскільки право власності на нього було оформлено у встановленому законом порядку, а після припинення юридичної особи, за якою було зареєстровано право власності, це нерухоме майно повинно бути включено до ліквідаційної маси. Твердження позивача про те, що іншим чином, ніж шляхом визнання права власності на майно за набувальною давністю, він захистити свої права на приміщення не має можливості, суд відхиляє, так як для застосування статті 344 ЦК України вимагається наявність сукупності певних умов, яких у цій справі не встановлено. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Аналогічний правовий висновок закріплений в Постанові Верховного Суду від 12.03.20 р. у справі № 612/403/17. Разом з тим, суд зазначає, що Крупецька громада Дубенського району Рівненської області не може бути визнана належним відповідачем у справі, оскільки відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. Крупецька громада рада не укладала договір купівлі-продажу майна та не була статусу власника майна. Аналогічний правовий висновок закріплений в Постанові Верховного Суду від 22.02.21 р. у справі № 607/21758. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed