Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в інтересах сина [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем [INFO] року у них народився син [PERSON]. 31.08.1995 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Згідно постанови Староміського районного суду м. Вінниці від 29.06.1995 року у справі №2ае-5795 стягнуто на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 25 відсотків, щомісячно починаючи з 19.06.1995 року і до його повноліття. На даний час за виконавчим листом № 2ае-57/1995 року, що виданий Староміським районним судом м. Вінниці, існує заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 66 813 грн. 52 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по виплаті аліментів від 29.05.2013 року, виданою Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. 12.07.2013 року Вінницький міський суд Вінницької області виніс ухвалу про відмову у задоволенні скарги відповідача [PERSON] на дії Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, що виразилися у винесенні постанови про арешт коштів від 31.05.2013 року. Суд встановив, що відповідач не звертався до суду про визначення заборгованості за аліментами, а тому розмір заборгованості за аліментами, обчислений державним виконавцем, не є оспорюваним, а дії державного виконавця є законними. Ухвала набрала законної сили 18.07.2013 року, ухвала не оскаржена відповідачем. Відповідач постійно ухилявся від сплати аліментів, не повідомляв державну виконавчу службу про зміну місця роботи, надавав недостовірні відомості про свої доходи. Так, 14 листопада 2005 року відповідач, даючи пояснення щодо несплати аліментів у 2003-2005 роках, говорив, що тимчасово не працює і сплатить аліменти в повному обсязі в найкоротший термін. Однак відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по виплаті аліментів від 29.05.2013 року виданою Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, чистий прибуток відповідача склав в 2004 році 12 585 грн. 15 коп., у 2005 році - 198 892 грн. 50 коп., а відповідач сплатив лише 600 грн. наприкінці 2005 року. Відповідно до листів Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції за №9012/17-415 від 13 травня 2013 року, №3385/10/11 від 24.09.2013 року відповідач у 2012 році та 2013 році здійснював підприємницьку діяльність і сума загального доходу за 2012 рік склала 122 687 грн. 77 коп., сума загального доходу за 2013 рік склала 96 180 грн. 00 коп. Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства "ВОПАС 10599" № 945 від 09.08.2013 року відповідач з 21.08.2009 року постійно працює на посаді начальника АС-2 та розмір його доходів за останні шість місяців 2013 року становить 12 914 грн. 71 коп. Станом на 30.08.2013 року відповідно до довідки Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції за № 16712/09-37/6 заборгованість відповідачем не сплачена та становить 66 813 грн. 52 коп. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за виконавчим листом №2ае-57/1995 за кожен день прострочення в розмірі 1 635 705 грн. 64 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із наведених у позові підстав та суду пояснила, що відповідач постійно ухилявся від сплати аліментів, хоча мав достатній дохід та знав про свій обов'язок сплачувати аліменти. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Просить позов задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює на посаді державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. В неї на виконанні перебував виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина. Відповідач знав про судове рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивача, виконував свої зобов'язання не в повному обсязі, тому виникла заборгованість по сплаті аліментів, відповідач був повідомлений про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів та про здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості за аліментами. Довідка-розрахунок заборгованості по виплаті аліментів від 29.05.2013 року розраховувалася на підставі висновку експерта ВВ КНДІСЕ за результатами проведення судово-економічної експертизи у виконавчому провадження від 19.03.2013 року №1260/21-13. Відповідач неодноразово викликався до державного виконавця, повідомлявся про наявність заборгованості, знайомився з матеріалами виконавчого провадження. Відповідач мав можливість в разі незгоди з розрахунком оскаржити такий розрахунок в судовому порядку, однак розрахунок відповідачем не оскаржувався. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження, вважає, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню на підставі наступного. Відповідно до свідоцтва про розврвання шлюбу виданого 31.08.1995 року серії [NUMBER] шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. Згідно із свідоцтва про народження дитини [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON], матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] Постановою Старогородського районного суду м. Вінниці від 29.06.1995 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 25 відсотків, щомісячно починаючи з 19.06.1995 року і до його повноліття. Староміським районним судом м. Вінниці 29.06.1995 року видано виконавчий лист №2ае-5795 про стягненя з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 25 відсотків, щомісячно починаючи з 19.06.1995 року і до його повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по виплаті аліментів від 29.05.2013 року виданою Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиці, чистий прибуток відповідача склав у 2004 році 12 585 грн. 15 коп, 2005 році - 198 892 грн. 50 коп. Даний розрахунок є чинним й дії державного виконавця ніким не оскаржені. Відповідно до листів Вінницької обєднаної державної податкової інспекції за №9012/17-415 від 13 травня 2013 року, №3385/10/11 від 24.09.2013 року [PERSON] у 2012 році та 2013 році здійснював підприємницьку діяльність і сума загального доходу за 2012 рік склала 122 687 грн. 77 коп., за 2013 рік - 96 180 грн. 00 коп. Як вбачається з висновку експерта ВВ КНДІСЕ за результатами проведення судово-економічної експертизи у виконавчому провадження від 19.03.2013 року №1260/21-13,який міститься в матеріалах виконавчого провадження, надано висновок про отримані [PERSON] збитки та доходи. Згідно довідки Публічного акціонерного товариства "Вінницьке обласне підприємство автобусних станцій 10599" № 945 від 09.08.2013 року [PERSON] з 21.08.2009 року постійно працює на посаді начальника АС-2 та його дохід за останні шість місяців 2013 року становить 12 914 грн. 71 коп. Відповідно до довідки - розрахунку Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиці від 29.05.2013 року заборгованість [PERSON] за виконавчим листом №2ае -57/1995 становить 66 813 грн. 52 коп. Згідно довідки Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиці за № 16712/09-37/6 заборгованість [PERSON] за виконавчим листом №2ае -57/1995 становить 66 813 грн. 52 коп., станом на 30.08.2013 року заборгованість не сплачена. Згідно довідки Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиці за № 405/09-37/20 від 16.01.2014 року заборгованість [PERSON] за виконавчим листом №2ае -57/1995 становить 66 813 грн. 52 коп., станом на 16.01.2014 року заборгованість не сплачена. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 195 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. За змістом статті 196 СК України умовою виникнення в одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені) є вина у виникненні заборгованості особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що виконуючи свої зобов`язання по сплаті аліментів не в повній мірі, відповідач допустив заборгованість в розмірі 66 813 грн. 52 коп. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач знав про судове рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивача, був повідомлений про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, був повідомлений про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів та про здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості за аліментами. Відповідач мав можливість відповідно до ч. 9 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" в разі незгоди з розрахунком оскаржити такий розрахунок в судовому порядку, однак розрахунок відповідачем не оскаржувався і рішення суду з цього приводу не ухвалювалося. Доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, відповідач до суду не надав. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) відповідно до ст. ст. 195, 196 СК України. Відповідно до разрахунку пені наданої позивачем [PERSON] позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 635 705 грн. 64 коп. за період з січня 2005 року по грудень 2010 року. Однак, суд зазначає, що у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, визначено порядок нарахування пені за несплату аліментів, а саме: оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. ст. 195, 196 СК України, правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс-13, враховуючи розмір нарахованої заборгованості в розмірі 66 813 грн. 52 коп., суд приходить до висновку, що неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення слід рахувати за період за період з січня 2005 року по грудень 2010 року, без врахування березня, травня, липня, листопада, грудня 2006 року, лютого, вересня, листопада, грудня 2007 року, січня, лютого, березня 2008 року, оскільки заборгованості за даний період немає. За період з 2011 року по 2012 рік, січень, лютий 2013 року заборгованості по сплаті аліментів немає. Таким чином, розрахунок розміру неустойки (пені) становить: - січень 2005 року 1 443,81 *1%*31 дн. = 447,58 грн. - лютий 2005 року 4 143,59 *1%*28 дн. = 1 160,20 грн. - березень 2005 року 4 143,59 *1%*31 дн. = 1 284,51 грн. - квітень 2005 року 4 143,59 *1%*30 дн. = 1 243,07 грн. - травень 2005 року 4 143,59 *1%*31 дн. = 1 284,51 грн. - червень 2005 року 4 143,59 *1%*30 дн. = 1 243,07 грн. - липень 2005 року 4 143,59 *1%*31 дн. = 1 284,51 грн. - серпень 2005 року 4 143,59 *1%*31 дн. = 1 284,51 грн. - вересень 2005 року 4 143,59 *1%*30 дн. = 1 243,07 грн. - жовтень 2005 року 4 143,59 *1%*31 дн. = 1 284,51 грн. - листопад 2005 року 4 143,59 *1%*30 дн. = 1 243,07 грн. - грудень 2005 року 4 143,59 *1%*31 дн. = 1 284,51 грн. - вересень 2006 року 32,80*1%*30 дн. = 9,84 грн. - жовтень 2006 року 160,80*1%*31 дн. = 49,84 грн. - червень 2007 року 78*1%*30 дн. = 23,4 грн. - липень 2007 року 178,5 *1%*31 дн. = 55,33 грн. - серпень 2007 року 178,5 *1%*31 дн. = 55,33 грн. - жовтень 2007 року 181,2 *1%*31 дн. = 56,17 грн. - червень 2008 року 6,9 *1%*30 дн. = 2,07 грн. - липень 2008 року 204 *1%*31 дн. = 63,24 грн. - серпень 2008 року 204 *1%*31 дн. = 63,24 грн. - вересень 2008 року 204 *1%*30 дн. = 61,2 грн. - жовтень 2008 року 210,30 *1%*31 дн. = 65,19 грн. - листопад 2008 року 210,30 *1%*30 дн. = 63,09 грн. - грудень 2008 року 210,30 *1%*31 дн. = 65,19 грн. - січень 2009 року 608,01 *1%*31 дн. = 188,48 грн. - лютий 2009 року 608,01 *1%*28 дн. = 170,24 грн. - березень 2009 року 608,01 *1%*31 дн. = 188,48 грн. - квітень 2009 року 608,01 *1%*30 дн. = 182,4 грн. - травень 2009 року 608,01 *1%*31 дн. = 188,48 грн. - червень 2009 року 608,01 *1%*30 дн. = 182,4 грн. - липень 2009 року 608,01 *1%*31 дн. = 188,48 грн. - серпень 2009 року 818,31 *1%*31 дн. = 253,67 грн. - вересень 2009 року 1017,71 *1%*30 дн. = 305,31 грн. - жовтень 2009 року 1027,95 *1%*31 дн. = 318,66 грн. - листопад 2009 року 1017,71 *1%*30 дн. = 305,51 грн. - грудень 2009 року 1020,30 *1%*31 дн. = 316,29 грн. - січень 2010 року 899,14 *1%*31 дн. = 278,73 грн. - лютий 2010 року 899,14 *1%*28 дн. = 251,75 грн. - березень 2010 року 887,27 *1%*31 дн. = 275,05 грн. - квітень 2010 року 897,5 *1%*30 дн. = 269,25 грн. - травень 2010 року 903,24 *1%*31 дн. = 280 грн. - червень 2010 року 896,52 *1%*30 дн. = 268,95 грн. - липень 2010 року 964,69 *1%*31 дн. = 299,05 грн. - серпень 2010 року 939,25 *1%*31 дн. = 291,16 грн. - вересень 2010 року 856,81 *1%*30 дн. = 257,04 грн. - жовтень 2010 року 1115,60 *1%*31 дн. = 345,83 грн. - листопад 2010 року 698,88 *1%*30 дн. = 209,66 грн. - грудень 2010 року 891,46 *1%*31 дн. = 276,35 грн. Загальна сума неустойки (пені), що підлягає стягненню становить 21 011 грн. 47 коп. При цьому суд зазначає, що клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, мотивоване тим, що до позовної вимоги про стягнення неустойки (пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік відповідно до ст. 258 ЦК України, задоволенню не підлягає, оскільки такі доводи не ґрунтуються на нормах матеріального права. Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Сімейного кодексу України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч 3 ст. 138, ч.3 ст. 139 цього Кодексу. Дана норма є спеціальною і саме вона має застосовуватися в даному випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставівикладеного,

Outcome: partial