Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, Харківської крайової міжгалузевої кредитної спілки « Народна Каса», про стягнення коштів, після збільшення якої остаточно просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою за договором № 131 про внесення внеску на депозитний рахунок № 131/06 у розмірі 97999 грн 50 коп., заборгованість за процентами за договором № 131 про внесення внеску на депозитний рахунок № 131/06 у розмірі 29390 грн 50 коп., інфляційні втрати за період з 01.01.2016 р по 05.09.2017 р у розмірі 23930 грн 06 коп., 3% річних за період з 01.01.2016 р по 05.09.2017 р у розмірі 4937грн. 56 коп., неустойку у розмірі 3% в день в період з 06.02.2016року по 06.02.2017року у розмірі 1073094, 52 грн. Позивач та представник позивача до судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач - Харківської крайової міжгалузевої кредитної спілки « Народна Каса», у судовому засіданні через уповноваженого представника, позовні вимоги визнав частково в сумі - 97999 грн 50 коп. - заборгованості за депозитом, заборгованість за процентами у розмірі 29390 грн 50 коп., інфляційні втрати за період з 01.01.2016 р по 05.09.2017 р у розмірі 23930 грн 06 коп., 3% річних за період з 01.01.2016 р по 05.09.2017 р у розмірі 4937грн. 56 коп. В частині стягнення неустойки у розмірі 3% в день в період з 06.02.2016року по 06.02.2017року у розмірі 1073094, 52 грн. просив відмовити, оскільки в даному випадку ЗУ «Про захист прав споживачів», на підставі якого нарахована пеня, до позивача застосуванню не підлягає. Представник відповідача в судовому засіданні фактично не оспорюючи суму основної заборгованості, заперечував проти задоволення неустойки в сумі 1073094,52грн., посилаючись на скрутний матеріальний стан кредитної спілки « Народна каса». Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.12.2006 року між позивачем та відповідачем Харківська крайова міжгалузева кредитна спілка «Народна Каса» було укладено договір договір № 131 про внесення внеску на депозитний рахунок № 131/06 в розмірі 39294 грн 49 коп строком на 14 місяців з виплатою 20% річних. Дія договору згідно п.1.1. тривала з 29.12.2006 р по 28.02.2008р. Нарахування процентів згідно п.п.2.1.3. Договору відбувається на 28 число щомісячно з приєднанням їх до поточного внеску. 18.01.2007року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1, згідно якої загальна сума внеску дорівнювала 44294 грн 49 коп, а строк дії договору пролонгувався до 28.02.2008року. Інші умови договору залишалися без змін. 28.02.2008року між сторонами було укладено додаткову угоду № 4, згідно якої загальна сума внеску дорівнювала 59041 грн 64 коп, а строк дії договору пролонгувався до 27.02.2009року. Інші умови договору залишалися без змін. 27.02.2009року між сторонами було укладено додатковий договір № 5, згідно якого загальна сума внеску дорівнювала 73642 грн 79 коп, а строк дії договору пролонгувався до 26.12.2009року. Інші умови договору залишалися без змін. 25.12.2009року між сторонами було укладено додатковий договір № 6, згідно якого загальна сума внеску дорівнювала 86162 грн 29 коп, а строк дії договору пролонгувався до 30.12.2010року. Інші умови договору залишалися без змін. 31.08.2010року між сторонами було укладено додатковий договір № 7, згідно якого загальна сума внеску дорівнювала 99209 грн 21 коп, а строк дії договору пролонгувався до 30.08.2011року. Також в п.п.2.1.3. скасовано приєднання процентів до поточного внеску, а в п.4.3. змінено порядок виплати процентів та самого внеску, а саме проценти виплачуються щомісячно готівкою, а внесок вкінці строку дії договору. При цьому, під час укладання додаткового договору позивача не було повідомлено про відсутність у кредитної спілки переоформленої ліцензії на залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки та подальшу діяльність кредитної спілки без такої ліцензії. 29.05.2011року між сторонами укладено додатковий договір № 8, згідно якого внесено зміни в п. 1.1. Договору щодо розміру процентної ставки з 20% річних на 18 % річних. 30.08.2011року між сторонами було укладено додатковий договір № 9, згідно якого загальна сума внеску дорівнювала 99209 грн 21 коп, а строк дії договору пролонгувався до 31.08.2012року. 31.08.2012року між сторонами було укладено додатковий договір № 10, згідно якого загальна сума внеску дорівнювала 99209 грн 21 коп, а строк дії договору пролонгувався до 31.08.2013 року. 30.08.2013року між сторонами було укладено додатковий договір № 11, згідно якого загальна сума внеску дорівнювала 99209 грн 21 коп, а строк дії договору пролонгувався до 31.12.2015року. 15.09.2016року позивачу було сплачено частково борг за договором у розмірі 1209 грн 71 коп. Таким чином, станом на 15.09.2016 р згідно оборотно-сальдової відомості від 15.09.2016 р загальна заборгованість КС «Народна Каса» згідно договору № 131 про внесення внеску на депозитний рахунок № 131/06 від 29.12.2006 року складає 127390 грн 00 коп, з яких 97999 грн 50 коп - основна сума боргу, а 29390 грн 50 коп - нараховані проценти. Згідно п. 2.1.2. Договору кредитна спілка зобов'язується забезпечити збереження внесків та повернути їх вкладнику в строки, встановлені цим договором. Станом на теперішній час строк дії договору закінчився, але кредитна спілка не повертає позивачу внесок згідно договору та порушує зобов'язання щодо виплати процентів за ним. 06.10.2016року позивач звернувся до кредитної спілки з письмовою вимогою про повернення внеску та виплати нарахованих процентів, але відповіддю відповідача позивачу повідомлено про неможливість повернення суми боргу у зв'язку з тяжким фінансовим становищем спілки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства . Згідно зі ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначений змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 7 ст. 10 ЗУ «Про кредитні спілки» - повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Згідно ст. 2 Розділу І Правил здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затверджених Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 30.12.2011 року за N 821 (надалі Правила) - Строковий внесок (вклад) на депозитний рахунок - грошові кошти, унесені до кредитної спілки її членом на договірних умовах на визначений строк та під процент із зобов'язанням їх повернення зі спливом встановленого договором строку. Згідно ст. З Розділу І Правил - Внесок (вклад) на депозитний рахунок, а також нарахована на такий внесок (вклад) плата (проценти) є власністю члена кредитної спілки та належить до її зобов'язань. Згідно ст. З Розділу І Правил - договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок укладається на умовах видачі внеску (вкладу) на депозитний рахунок на першу вимогу (внесок (вклад) на вимогу) або на умовах повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок зі спливом встановленого договором строку (строковий внесок (вклад)) з урахуванням ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів). Згідно ст. 1 Розділу III Правил - кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою. За договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок кредитна спілка зобов'язана видати внесок і вклад) та нараховані проценти за цим внеском (вкладом) із спливом строку, визначеного у договорі про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно ст. 2. Розділу III Правил - кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно ст. З Розділу III Правил - проценти на внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок виплачуються члену кредитної спілки на вимогу відповідно до договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Так, на теперішній час заборгованість Харківської крайової міжгалузевої кредитної спілки «Народна Каса» за договором перед позивачем складає загалом - 1216671 грн 00 коп. в тому числі: Сума основного боргу за договором - 97999 грн 50 коп. Нараховані проценти за договором - 29390 грн 50 коп. Зі змісту статті 625 ЦК України випливає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочив повернення депозиту та відсотків, відповідно до приписів статті 625 ЦК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню три проценти річних від простроченої суми за період з 01.01.2016 р по 05.09.2017р. в розмірі 4937,56грн., а також інфляційні втрати за період з 01.01.2016 р по 05.09.2017 р. в розмірі 23930,06 грн. Преамбула Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» № 2664-III визначає метою цього Закону створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України. За ч.1 ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових установ належать кредитні спілки. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законах № 1023-XII та № 2664-III терміни "споживчий кредит", "фінансова установа", "фінансова послуга" дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із договорів депозиту підпадають під дію Закону № 1023-XII. Відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII, у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а кредитна спілка їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п'ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. Посилання в даному випадку відповідача на те, що позивач в даному випадку є в тому числі членом кредитної спілки, тому на нього не розповсюджується положення ЗУ «Про захист прав споживачів» є безпідставним, оскільки за виниклими правовідносинами позивач є споживачем послуг кредитної спілки оскільки їх взаємовідносини гуртуються на договорі. На підставі зазначеного, з боку відповідача має місце неналежне виконання зобов'язань за вказаним договором депозиту, а тому підлягають стягненню 3% в день (ч. 5ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів») - (за період з 06.02.2016 р по 06.02.2017р на суму 97999,50 грн.) в розмірі 1073094 грн 52 коп. Судові витрати підлягають стягненню на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved