Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач 21.01.2021 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 26 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за №52214, про стягнення з нього заборгованості в сумі 13 900 грн 00 коп. Позов аргументує тим, що 26 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №52214, яким з нього на користь ТОВ «Ізі кредит» стягнуто 13 900 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором №230622 від 17.05.2019. Вважає, що вказаний виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., є таким, що не підлягає виконанню, оскільки винесений без підтвердження безспірності вимог стягувача до боржника та нотаріально посвідченого кредитного договору, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 22 січня 2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду на 18 лютого 2021 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 22 січня 2021 року задоволено заяву позивача від 21 січня 2021 року про вжиття заходів забезпечення позову та зупинено стягнення з [PERSON] , що здійснюється на підставі оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили. Від відповідача представник в судове засідання не з"явився, 16 лютого 2021 року від товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі кредит» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що у ТОВ «Ізі кредит» було достатньо підстав для примусового стягнення з боржника [PERSON] заборгованостi за кредитом. Згідно вимог законодавства товариством подано до нотаріуса відповідні документи, якi підтверджують суму боргу [PERSON] , на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Питання про правомірність вчинення виконавчого напису стоїть безпосередньо перед особою, яка його вчинила - нотаріусом, а не перед відповідачем, який не вчиняв ці дiї та не може нести відповідальність і скасувати його (напис). Тільки нотаріус визначав їх достатність та обґрунтованість, відповідність до закону. Отримавши виконавчий напис, ТОВ «Ізі кредит», як стягувач має yci законні права на примусове стягнення заборгованостi за кредитним договором шляхом звернення до державного чи приватного виконавця, в компетенцію яких входить виконання зазначеного документа. Питания щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення з [PERSON] в примусовому порядку заборгованостi за кредитним договором також не виходить за межі правового поля сторін виконавчого провадження. На підставі виконавчого напису ТОВ «Ізі кредит», як стягувач у справі, звернулося для його виконання до приватного виконавця Горай О.С. (третя особа), який 06.10.2020 відкрив виконавче провадження (ВП № 63216851) щодо примусового стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 13 900 грн. У разі сплати боржником кредиту, стягувач звертається до приватного виконавця (третя особа), про закриття виконавчого провадження. Позивач вводить суд в оману, зазначаючи в позові, що не погоджується з сумою заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, оскільки вона є меншою, ніж нараховує відповідач. 3 часу примусового стягнення, відкриття виконавчого провадження [PERSON] не проведено жодного платежу за кредитним договором № 230622, що підтверджує відсутність його бажання у добровільному порядку виконати свої зобов`язання та сплатити кредит. З урахуванням викладеного, позов вважає необґрунтованим та безпідставним і у його задоволенні просить відмовити у повному обсязі. У відзиві відповідач зазначає, що позивач вводить суд в оману посилаючись на п. 1 Постанови КМУ № 1172 та відносить кредитний договір як нечинний для виконавчого напису згідно із цим пунктом. На думку відповідача нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався пунктом 2 Постанови КМУ № 1172, яка є чинною. Саме на її підставі нотаріус вчинив виконавчий напис, не посилаючись на Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014, якою внесені зміни до Постанови КМУ № 1172 і котра скасована в частині згідно із Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені, заяв по суті справи від них не надійшло. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис про стягнення на користь ТОВ «Ізі кредит» невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору від 17.05.2019 №230622 грошових коштів в сумі 13 900,00 грн з урахуванням: 6 455,98 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5 444,02 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 2 000,00 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями (а.с.4). 06.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 52214 від 26.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Ізі кредит» грошових коштів в сумі 13 900,00 грн (а.с. 9). Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 39 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу", п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 26 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" Переліку для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Кредитний договір №230622 від 17.05.2019, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому у даному випадку наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таке застосування закону відповідає висновкам Верховного Суду у цивільних справах зазначеної категорії, зокрема № 172/1652/18. Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення з [PERSON] на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, з часу набрання рішенням суду у цій справі законної сили підлягають скасуванню. Згідно п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду позивач [PERSON] був звільнений від сплати судового збору, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , відповідно до якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, тому з відповідача згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.

Outcome: approved