Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що він проживає в [ADDRESS] . Відповідач по справі на відстані 1,2 м. від його огорожі посадила плодові дерева, які досягають висоти більше 3 м. та кущі, які ростуть фактично на його огорожі, яка від них дряпається, що перешкоджає йому користуватись його земельною ділянкою, яка на протязі багатьох років перебуває в антисанітарному стані по причині її забруднення листям та гнилими фруктами від насаджень відповідача, а тому просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом пересадки дерев та кущів від межі\~на відстань, яка передбачена законом із встановленням відповідного терміну для цього. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Крім того, додав, що він є власником більшої частини будинковолодіння, що в [ADDRESS] , а його 1/8 частка вважається, що належить його рідному брату, який проживає в АР Крим. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала та пояснила, що дерева і кущі, які ростуть на її земельній ділянці, жодним чином не перешкоджають позивачу користуватися земельною ділянкою. Листя та гнилі фрукти від її дерев не падають на земельну ділянку відповідача, а кущі не дряпають його огорожі, якщо б так було, то це було б зафіксовано у комісійному акті від 08 квітня 2019 року, але в ньому лише констатовано, що її дерева та кущі ростуть на відстані 1,5 м. від межі сусідньої земельної ділянки. Вважає, що те, що її батьки ще близько 20 років тому посадили зазначені кущі та дерева і що вони ростуть на відстані 1,5 м. від межі сусідньої земельної ділянки, не порушує прав позивача і не створює йому фактичних перешкод для користування земельною ділянкою, а тому у задоволенні позову просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. \~ \~ \~ \~У відповідності із ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Стаття 15 Цивільного кодексу України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У\~рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004\~(справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України\~та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать\~Конституції\~і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. При цьому дослідження факту наявності охоронюваного законом інтересу на момент звернення до суду з відповідним позовом повинно здійснюватися у взаємозв`язку з визначенням, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного інтересу тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного охоронюваного законом інтересу позивача, який, в свою чергу, не повинен суперечити\~Конституції\~і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Судом встановлено, що позивач є власником ѕ частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 10 квітня 2003 року та реєстраційним написом на правовстановлювальному документі за реєстровим №1276 від 22 квітня 2003 року. Будинковолодіння\~сторін межують між собою. Відповідно до комісійного акту обстеження земельних насаджень від 08 квітня 2019 року Підгаєцької міської ради Підгаєцького району Тернопільської області на земельній ділянці [PERSON] , яка розташована в [ADDRESS] , висаджено дерева та кущі на відстані 1,5 м від межі сусіда [PERSON] . Вказані дерева розташовані відповідачкою з порушенням будівельних норм "Житлові будинки для індивідуальних забудовників України" ДБН 79-92 (далі - ДБН 79-92), відповідно до яких дерева необхідно садити на віддалі не менше 3 м. від межі сусідньої ділянки, кущі - на віддалі 1 м. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна\~має право\~вимагати усунення\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування\~та розпоряджання\~своїм майном. У відповідності із ч. 2\~ст. 152 ЗК України\~власник земельної\~ділянки або\~землекористувач може\~вимагати усунення\~будь-яких\~порушень його\~прав на\~землю,\~навіть якщо\~ці порушення\~не пов`язані\~з позбавленням\~права володіння\~земельною ділянкою,\~і відшкодування\~завданих збитків. В силу ст.ст.\~12,\~81 Цивільного процесуального кодексу\~України (далі\~ ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи вбачається, що на земельній ділянці [PERSON] на відстані 1,5 м. від межі суміжної земельної ділянки [PERSON] ростуть дерева та кущі. В порушення вимог ст.ст.\~12,81 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що йому чиняться перешкоди у користуванні його земельною ділянкою, яка перебуває упродовж 2-ох років в антисанітарному стані, через її забруднення листям та гнилими фруктами із дерев, що ростуть на земельній ділянці відповідачки, а також, що його огорожа дряпається кущами, що ростуть на земельній ділянці [PERSON] , в безпосередній близькості до неї. Також позивач в судовому засіданні не довів, що відповідачка, батьки якої посадили дерева з порушенням норм ДБН 79-92, порушила його права власника або землекористувача та, що йому створені фактичні перешкоди для користування й розпорядження своїм майном, що згідно з положеннями\~ст. 391 ЦК України\~може бути підставою для задоволення позову. Комісійний акт обстеження земельних насаджень від 08 квітня 2019 року Підгаєцької міської ради Підгаєцького району Тернопільської області, а також дві кольорові фотографії додані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, жодним чином не підтверджують вищезазначеного, при цьому вказаним комісійним актом лише зафіксовано, що дерева на земельній ділянці відповідачки ростуть на відстані 1,5 м. від суміжної земельної ділянки. На одній із вказаних фотографій видно, що земельна ділянка, яка розташована за місцем проживання позивача, вздовж його огорожі із суміжною земельною ділянкою відповідачки, використовується, як газон, є чистою, при цьому ані опалого листя, ані інших речей, які б свідчили про її антисанітарний стан, на ній немає. В судовому засіданні позивач визнав твердження відповідачки про те, що дерева, які ростуть на земельній ділянці останньої не є молодими, а також й те, що [PERSON] почищено гілки дерев, які нахилялись на його сторону, але разом з тим додав, що влітку гілки знову розростуться на його територію. Крім того, жодних\~правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності або право постійного користування земельною ділянкою, яка розташована\~в [ADDRESS] , позивач суду не надав, при цьому довідка видана виконкомом Підгаєцької міської ради за вих.№545 від 14 травня 2019 року не є належним та допустимим доказом вищевказаного, оскільки у ній не зазначено на підставі якого саме документа позивач є землекористувачем даної земельної ділянки. Суд, вважає, що сам той факт, що дерева, які ростуть на земельній ділянці відповідачки на відстані 1,5 м. від суміжної земельної ділянки, тобто з порушення норм ДБН, при цьому не створюють для відповідача фактичних перешкод у користуванні й розпорядженні своїм майном, не може бути підставою для задоволення позову. За наведених вище обставин, суд, враховуючи те, що позивачем не доведено факту порушення його прав та охоронюваних законом інтересів відповідачем, прийшов до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] , необхідно відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача в межах ним понесених. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed