Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Представник [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі - відповідач) з вимогою визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку № [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1288 га, яка згідно технічної документації по паюванню земель САТ «Турбівське», розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач обґрунтовує свою вимогу наступними обставинами. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . За життя він залишив заповіт, згідно якого заповів все своє майно позивачу. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, що розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем на майно свого батька. При зверненні позивача до нотаріальної установи, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, нотаріусом було усно відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Позивач зазначає, що хоч її батько і не отримував правовстановлюючого документу на земельну ділянку, однак відповідно до протоколу зборів працівників і пенсіонерів САТ «Турбівське», він значиться у списку громадян, що мають право на земельну частку (пай), а розпорядженням голови Липовецької райдержадміністрації Вінницької області затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю, де батько позивача значиться у списку померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай). На підставі того ж розпорядження [PERSON] запроектовано земельну ділянку за № [NUMBER] , з кадастровим номером 0522285200:04:000:0316. Земельна ділянка визначена на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що свідчить викопіювання з технічної документації по паюванню земель САТ «Турбівське». Таким чином, вищезазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з метою захисту її прав у судовому порядку. Позивач на підтвердження своїх вимог наводить наступні документи: копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію протоколу зборів працівників і пенсіонерів САТ «Турбівське» та додатку до протоколу; копію розпорядження голови Липовецької РДА Вінницької області та додатку до розпорядження; копію листа з Відділу Держгеокадастру; викопіювання на земельну ділянку, а також копії інших документів на підтвердження факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] . Ухвалою суду від 15.07.2020 відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання та встановлено строк для подання відповідачам відзиву. Також, з нотаріальної контори витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] . Відповідачем відзиву до суду не подано, однак 06.10.2020 канцелярією суду було одержано заяву представника відповідача з проханням розглянути справу за його відсутності, а також про визнання позову проти задоволення якого він не заперечує. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, однак 06.11.2020 канцелярією суду було одержано заяву представника позивача з проханням про розгляд справи за їх відсутності, а також про підтримання позову, який просив задовольнити. З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторонни не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2007 (а.с. 10). За життя він залишив заповіт згідно якого заповів все своє майно позивачу, що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 26.01.2005 (а.с.с. 15). Із матеріалів спадкової справи [PERSON] вбачається, що позивач, будучи його дочкою, спадщину прийняла подавши заяву відповідного змісту (а.с.с. 2). Крім позивача спадкоємцем, що мала право на обов`язкову частку у спадщині, була дружина [PERSON] , проте вона від своєї частки у спадщині відмовилася на користь позивача, подавши заяву відповідного змісту (а.с.с. 3). Відповідно до додатку до протоколу загальних зборів працівників і пенсіонерів САТ «Турбівське» від 21.12.2006 [PERSON] значиться у списку громадян, що мають право на земельну частку (пай) (а.с. 19). Згідно додатку до розпорядження голови Липовецької РДА Вінницької області №272 від 30.09.2008 [PERSON] значиться у списку померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на земельну частку (пай) (а.с. 12). У листі Відділу у Липовецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.182-404/124-20 від 02.06.2020 зазначено, що на підставі розпорядження голови Липовецької РДА №272 від 30.09.2008 [PERSON] запроектовано земельну ділянку за № [NUMBER] , з кадастровим номером 0522285200:04:000:0316 (а.с. 14). Така земельна ділянка визначена на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про що свідчить викопіювання з технічної документації по паюванню земель САТ «Турбівське» (а.с. 21). Таким чином до складу спадшини [PERSON] увійшло право на земельну ділянку № [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1288 га, яка згідно технічної документації по паюванню земель САТ «Турбівське», розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Факт родинних відносин позивача із [PERSON] підтверджено її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.04.1951 згідно якого останній записаний у графі як «батько» (а.с. 8). Позивач спадщину прийняла з моменту її відкриття. При зверненні позивача до нотаріальної установи, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, оскільки відсутні відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою для звернення позивача до суду з метою захисту її прав у судовому порядку. Суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку № [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1288 га, яка згідно технічної документації по паюванню земель САТ «Турбівське», розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, виходить з наступних мотивів та норм права. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), оскільки судом втановлено, що спадщина [PERSON] відкрилась після 01.01.2004 . Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 11 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Згідно з п. 2 згаданого Указу Президента України право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). В силу вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З урахування зазначеного та встановлених судом обставин підтверджується, що за життя [PERSON] набув право на земельну частку (пай), а відсутність правовстановлюючого документа не позбавляє позивача, як спадкоємця, права на оформлення прийнятої нею спадщини, оскільки належність спадкодавцеві земельної частки (паю) доведено позивачем належними та допустимими доказами. Разом з тим, представник відповідача подав до суду заяву про визнання позову, а у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved