Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач - Кредитна спілка "Аккорд" звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача - [PERSON] 24357, 21 грн. заборгованості за кредитом, з яких: борг по тілом кредиту становить 5 500 грн., за процентами становить 9505,78 грн., 9351,43 3 % та інфляційних. Позовні вимоги мотивовані порушенням з боку відповідача виконання зобов'язання за кредитним договором № Донецьк-2/08/102 від 15 лютого 2008 року щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його використання. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення на адресу його реєстрації, за відомостями Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Донецькій області - [ADDRESS]. Поштове відправлення(судова повістка, ухвала про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви) повернуті до суду не вручені з відміткою поштового відправлення "повернуто". Відповідно ч.5 ст. 75 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця, за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд дійшов до висновку про можливість, за згодою позивача, заочного розгляду справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем його реєстрації. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. 15 лютого 2008 р. між позивачем - Кредитор та відповідачем - Позичальник, було укладено кредитний договір № Донецьк-2/08/102, відповідно до умов якого Кредитор зобов'язався надати Позичальникові кредит у сумі 5 500 грн., строком на 12 місяців з 15 лютого 2008 року по 15 лютого 2009 року, а Позичальник зобов'язався повернути його та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку % за кожен день користування кредитом з наступного дня після надання кредиту Позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом (п.4.1 Договору). У п.4.3 Договору сторони погодили графік платежів, який складається зі строків та розмірів погашення кредиту та сплати процентів. Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 16.01.2014р. складається з: 5 500 грн. боргу по тілу кредиту, та 9505,78 грн. боргу по відсоткам за користування кредитом. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст..1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст.. 1048 ЦК України). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості та не спростував її наявності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КС "Аккорд" в частині стягнення 5 500 грн. боргу по тілу кредиту та 9505,78 грн. боргу по відсоткам за користування кредитом, обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання відповідачем зобов"язань за повернення кредиту, 9351,43 грн. 3% та інфляційних . Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок інфляційних 3% річних перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства. Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування у розмірі та у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача 9351,43 грн. 3% та інфляційних. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved