Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

01.11.2021 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати виконавчий напис №91532, вчинений 09.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про встягнення із [PERSON] заборгованості в розмірі 71134, 91 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Разом з тим, просив стягнути витрати на правову допомогу. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема тим, що на адвокатський запит надійшла відповідь від ТОВ «Вердикт Капітал», датована 08.10.2021, до якої додано копію договору факторингу №1 від 21.06.2016 про відступлення прав вимог від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи», копію договору факторингу №2019-1 КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 про відступлення прав вимоги від ТОВ «Кредитні ініціативи» до ТОВ «Фінансова компанія «Веста», копію договору про відступлення прав вимоги №16-01/19-1 від 16.01.2019 від ТОВ «Фінансова компанія «Веста» до ТОВ «Вердикт капітал». Копію кредитного договору, графіку погашення заборгованості, розрахунку сплати, копії документів, що подані приватному нотаріусу на запит не надіслано. Також надіслано додаток №1 до договору факторингу №16-01/19-1 від 16.01.2019 стосовно [PERSON] з характеристикою права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами. Як зазначено у додатку 1-1, сума заборгованості на дату укладення договору складала 14369,05 грн. На дату укладення договору факторингу ( якого з них не зрозуміло) пеня та штраф склала 13163,35 грн. Загальна сума заборгованості ( проценти, комісія та тіло кредиту станом на дату укладення договору, з урахуванням пені/штрафу, неустойки) становила 27532,40 грн., а без її урахування знову ж таки 14369,05 грн. Також не зрозуміло, як виникла ця заборгованість, розраховувалась на дату укладення якого договору. Невідомо чи сплачувались якісь платежі та коли, і умови кредитного договору, термін дії кредитного договору і строки виконання зобов`язань. Те, що його кредитна справа ( чи досьє) передана відповідачу, чи саме його боргові зобов`язання, у копіях документів немає. Згідно виконавчого напису право вимоги від ТОВ «Кредитні ініціативи» передано ТОВ «ФК Інвестохіллс Веста», а не ТОВ «ФК «Веста». Відомості у виконавчому написі нотаріуса щодо сторін договору переуступлення права вимоги суперечать надісланій йому копії такого договору. Працівниками банку та юридичними особами, яким передано право вимоги у подальшому не застосовувались заходи щодо належного його повідомлення про залишок боргу ( відсоткову ставку, нарахування пені чи штрафу) чи про необхідність оплати кредиту. Оскаржуваний виконавчий напис містить недостовірний розмір заборгованості, нотаріусом не перевірено факт дотримання відповідачем строків для подання документів для вчинення виконавчого напису, абсолютно не враховано, що заборгованість за кредитним договором є спірною. Йому не відомо про те, чи існує заборгованість. За вимогами відповідача минули строки позовної давності. Крім того, він є учасником бойових дій і відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він певний період мав бути звільнений від сплати відсотків по кредиту, якщо він був. Проте виходячи із відомостей, наданих відповідачем, такі відсотки продовжували нараховуватись. Виходячи із суми заборгованості на дату укладення договору - 14269, 65 грн., у подальшому нарахування заборгованості 70484,91 грн., суперечить чинному законодавству щодо захисту прав споживачів кредитних послуг. Також, зазначено, що кредитний договір не є нотаріально посвідченим. Разом з тим, відповідно до здійсненого пошуку у Єдиному реєстрі нотаріусів, відомості про діючого нотаріуса Головкіну Я.В. відсутні. Рішення про припинення її діяльності наразі перебуває на судовому розгляді. Звертає увагу, що вчинення оскаржуваного виконавчого напису відбувалось в день видання Наказу Міністерства юстиції №1320/5, яким приватному нотаріусу Головкіній Я.В. анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом із позовною заявою подано клопотання про витребування доказів у відповідача та приватного нотаріуса. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 01.11.2021 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. 01.11.2021 до суду надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2021справу прийнято та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.01.2021 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. 15.11.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. 17.11.2021 від представника відповідача надійшла заяву на ухвалу суду про витребування документів, у якій зазначено про відсутність можливості такі надати із зазначенням доказів та мотивуванням знаходження таких у нотаріуса. 22.11.2021 надійшов відзив про відмову у позові через безпідставність, із клопотанням про поновлення строку на подання відзиву та із клопотанням про зменшення - відмову у відшкодуванні витрат. Доказів надіслання такого позивачу суду не надано. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про таку. Треті особи у судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 09.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №91532 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №600268658 від 13.09.2013, укладеного з ПАТ «Альфа Банк», на користь ТОВ «Вердикт Капітал», де за договором факторингу №1 від 21.06.2016 відступлено права вимог від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи», за договором факторингу №2019-1 КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 відступлено права вимоги від ТОВ «Кредитні ініціативи» до ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», та останньою за договором відступлено право вимоги №16-01/19-1 від 16.01.2019 до ТОВ «Вердикт капітал». Запропоновано задоволити вимоги ТОВ « Вердикт Капітал», стягнути з [PERSON] за період з 16.01.2019 по 31.03.2021 включно суму у розмірі: 70484,91 грн. заборгованість, яка складається - 28738,10 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, строкової заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом - 28583,46 грн, строкової заборгованості за штрафами і пенями -13163,35 грн., за вчинення виконавчого напису -650 грн.. Такий виконавчий напис вчинено, зокрема на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 за №1172 (а.с.___). 13.05.2021 представником за довіреністю ТОВ «Вердикт Капітал» подано приватному виконавцю Кушніру О.В. заяву про примусове виконання рішення, яким відкрито виконавче провадження №65427148, вчинено дії з приводу примусового виконання (а.с.17-23 ). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «… постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14…Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23». Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 09.04.2021 був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Відповідачем не надано доказів направлення стягувачем листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа. Не надано самого розрахунку заборгованості, з чого б вбачалось нарахування відсотків, які заявлені до стягнення, період їх нарахування, оскільки такий не визнається позивачем з урахуванням, зокрема, участі в антитерористичній операції з 22.12.2016 по 30. 05. 2017 для застосування п. 15 ст. 14 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( а.с.15-16). Що в свою чергу свідчить про порушення процедури стягнення та про відсутність безспірності вимог, що також є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Так, як позивач звільнений від сплати судового збору ( 908 грн. за подання позовної заяви та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову), а позов задоволено, такий підлягає стягненню з відповідача у дохід держави з урахуванням змісту ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved