Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив зобов'язати відповідача видати йому повторну довідку про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, в які в графі "заробітна плата за грудень 2015 року" зазначити заробітну плату за 10 календарних днів в розмірі 6388,60 грн., а в графі "заробітна плата усього" зазначити заробітну плату за 12 календарних місяців з січня по грудень 2015 року в розмірі 126258, 69 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що перебував з відповідачем у трудових відносинах та 26 січня 2016 року був звільнений у звязку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоровя. У період з 01 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року позивач перебував на лікарняному. В період з 22 грудня по 31 грудня 2015 року позивач знаходився у відділенні профпатології ОКБ ім.Мечнікова, де проходив медичне обстеження. З 04 січня 2016 року по 26 січня 2016 року позивач перебував на лікарняному. Висновком МСЕК від 03.06.2016 року позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, у зв'язку з чим позивач перебуває на обліку у третьої особи та отримує щомісячні страхові виплати. Під час обрахунку розміру страхових виплат, відповідачем надано третій особі довідку про заробітну плату позивача, у якій вказано розмір заробітної плати за 12 календарних місяців до звільнення з січня по грудень 2015 року - 119870,09 грн. та вказано кількість календарних днів - 262. Відповідач не включив у календарні дні період його перебування на лікарняному з 01 по 21 грудня 2015 року, та включив 10 днів з 22 грудня по 31 грудня 2015 року, коли позивач проходив медичне обстеження. Але за 10 календарних днів відповідач виплатив заробітну плату у розмірі 6388,60 грн.. Позивач зазначає, що хоча вказану суму заробітної плати було виплачено у січні 2016 року, проте нарахована вона за грудень 2015 року, тобто місяць, який входить до періоду, з якого визначався розмір його заробітку для обрахування розміру страхової виплати. Зазначена сума -6388,60 грн. є додатковою заробітною платою за 10 календарних днів за період проходження медичного обстеження, які відповідач протиправно не включив до довідки про заробітну плату, що призвело до нарахування страхових виплат у меншому розмірі. Відмова відповідача видати повторну довідку із зазначенням заробітної плати за грудень змушує позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Також позивач у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи- Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Тернівці Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та письмові пояснення по справі. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах та 26 січня 2016 року був звільнений на підставі п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров'я /а.с.8-11/. Як вбачається з листка непрацездатності серії АГС №954215, у період з 01 грудня 2015 року по 21 грудня 2015 року позивач перебував на лікарняному /а.с.12/. Згідно довідки КЗ "Дніпропетровська обласна лікарня ім. І.І. Мечникова", в період з 22 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року позивач знаходився у відділенні профпатології ОКБ ім.Мечнікова, де проходив медичне обстеження /а.с.13/. У табелях обліку використання робочого часу за грудень 2015 року позивача відзначено позначкою "МО", тобто медичний огляд з 22 по 31 грудня 2015 року. /а.с.21/. Висновком МСЕК від 03.06.2016 року позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, у зв'язку з чим позивач перебуває на обліку у третьої особи та отримує щомісячні страхові виплати /а.с.15,16,17/. Під час обрахунку розміру страхових виплат, відповідачем надано третій особі довідку про заробітну плату позивача, у якій вказано розмір заробітної плати за 12 календарних місяців до звільнення з січня по грудень 2015 року - 119870,09 грн. та вказано кількість календарних днів 262. /а.с. 29/. Як вбачається з розрахункового листа, у січні 2016 року позивачу оплачено 10 днів, які він перебував на медичному обслуговуванні у сумі 6388,60 грн. /а.с.20/. Проте, відповідачем 30 червня 2016 року видано довідку №4/1613 у якій зазначено за грудень в графі "кількість календарних днів у розрахунковому періоді, за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин" - 10, а графа "заробітна плата, на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески" порожня. /а.с. 29/. Як встановлено ст.123 КЗпП України, за час перебування в медичному закладі на обстеженні за працівниками, зобов'язаними проходити таке обстеження (статті 169, 191), зберігається середній заробіток за місцем роботи. Невідповідність наданої довідки №4/1613 від 30 червня 2016 року чинному законодавству полягає у наступному. Як встановлено ч.1 ст.42 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя. Щомісячна страхова виплата не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя. У відповідності до п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ №1266 від 26.09 .2001р. (надалі за текстом Порядок №1266), середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообовязкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, повязаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у звязку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини). Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду. Згідно п.6 Порядку №1266, у разі коли страхові виплати призначаються виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати (доходу), середньомісячна заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом множення середньої заробітної плати (доходу) за один календарний день на середньомісячну кількість календарних днів (30, 44) Виходячи із зазначених положень, спірний період з 22 по 31 грудня 2015 року - час проходження медичного огляду, не підлягає виключенню з кількості календарних днів зайнятості, оскільки таку підставу як проходження медичного огляду не наведено у переліку поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у звязку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати), який міститься у п.3 Порядку №1266. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що сторонами не оспорюється факт включення календарних днів зайнятості за грудень до довідки про заробітну плату. За вказаний період позивачу було нараховано заробітну плату у сумі 6388,60 грн., яку не відображено у довідці за грудень. На думку суду, позиція відповідача, викладена у листі №6/1245 від 08.07.2016р. про те, що вказану суму має бути відображено у заробітній платі за той місяць, в якому її нараховано, є помилковою та викладена з посиланням на нормативно-правовий акт, який не регулює спірні правовідносини. У п.3 Порядку №1266 зазначено про заробітну плату "за розрахунковий період", тобто вказана норма не пов'язує заробіток з періодом, "у якому" було здійснено нарахування. За змістом п.3 Порядку №1266, для врахування певної суми при визначенні середньоденного заробітку необхідно дотримання таких умов - розрахунковий період 12 календарних місяців; на цю суму має бути нараховано страховий внесок. Оскільки спірну суму 6388,60 грн. нараховано саме "за" грудень 2015 року, що входить до розрахункового періоду 12 місяців, та як видно з розрахункових листів на вказану суму було нараховано страхові внески, суд вважає, що у відповідача не було підстав відносити вказану суму до заробітної плати за січень 2016 року виходячи з місяця, у якому цю суму нараховано. Крім того, у відповідача не було підстав зазначати кількість календарних днів зайнятості - 10 днів у грудні 2015 року, оскільки позивач з 01 грудня по 21 грудня перебував на лікарняному, а 10 днів - він перебував на медичному обстеженні, тобто саме 10 календарних днів зайнятості має відображатися у довідці. Не включення відповідачем спірної суми 6388,60 грн. до довідки про заробітну плату призвело до заниження середньої заробітної плати (доходу), прийнятої для призначення страхової виплати, в зв'язку з встановленням стійкої втрати професійної працездатності, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 551,20 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved