Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

24.01.2020р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з останнього суму завданої майнової шкоди в розмірі 13 454 грн. 01 коп. Позов обґрунтований тим, що 09.12.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5229990, предметом якого є страхування транспортного засобу марки "ГАЗ 33023", д.н.з. [NUMBER] . 05.07.2017р., з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем марки "ГАЗ 33023", д.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем марки "Kia Sportage", д.н.з. [NUMBER] , що був припаркований, володільцем якого є [PERSON] , у зв`язку з чим позивачем останньому було виплачено страхове відшкодування в сумі 13 454 грн. 01 коп. Оскільки позивачем відшкодовано [PERSON] заподіяну шкоду, а тому на підставі ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплачена сума страхового відшкодування підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача на користь позивача. Представник позивача в судове засідання призначене на 01.06.2020р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Водночас 10.03.2020р. представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач тричі не з`явився в судове засідання, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 5630100272107 № 5630100280444 та № 5630100288852. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності. 01.06.2020р. судом, в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так судом встановлено, що 09.12.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5229990, предметом якого є страхування транспортного засобу марки "ГАЗ 33023", д.н.з. [NUMBER] . 05.07.2017р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "ГАЗ 33023", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля марки "Kia Sportage", д.н.з. [NUMBER] , що був припаркований, володільцем якого є [PERSON] . Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20.07.2017р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за фактом вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. 06.07.2017р. до позивача із заявою звернувся потерпілий [PERSON] з приводу виплати страхового відшкодування, у зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору страхування. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу № SOS-170710-2947163 від 20.07.2017р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "Kia Sportage", д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , становить 14 660 грн. 24 коп. 23.08.2017р. позивачем складено страховий акт № UA2017070500045/L01/01, згідно якого визначено розмір страхового відшкодування в сумі 13 454 грн. 01 коп., яке виплачено позивачем [PERSON] платіжним дорученням № 25344 від 25.08.2017р. 28.11.2017р. позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 13 454 грн. 01 коп., яку відповідач одержав 02.12.2017р. Однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення та будь якого реагування. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. "г" п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил Дорожнього руху. На підставі вищевикладеного в сукупності вбачається, що вимоги позивача до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved