Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту приналежності до національності "німкеня". В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що в актовому записі про її одруження, актовий запис №117 від 11.05.2001 року, складеному відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, не вказано її національність, лише зазначено, що вона є громадянкою України. В свідоцтвах про народження її дітей також не вказана її національність. В актовому записі про її народження № 27 від 25 липня 1978 року, складеному Комсомольською селищною радою м. Кизляр республіки Дагестан Російської Федерації національність її батька вказана "німець", а матері - "росіянка". В свідоцтві про народження її батька [PERSON] вказана національність його батьків - німці. Маючи право, згідно зі ст. 11 ЗУ "Про національні меншини в Україні" від 25.06.1992 року, обирати та відновлювати національність вона звернулася до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, але їй було відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб та у внесенні змін до актових записів про народження її дітей щодо її національності. Просить суд визнати факт приналежності її до національності "німкеня". В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Дружківського міського відділа державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Москова О.М. в судове не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу без присутності представника відділу, не заперечують проти задоволення заяви. Вислухавши доводи заявника, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Відповідно до ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Статтями 269, 271 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Згідно ч.2 ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про національні меншини в Україні" від 25 червня 1992 року № 2494-XII, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-VI від 01 липня 2010 року (далі - Закон) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх, формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до ч.5 ст. 9 Закону правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Згідно з п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12 січня 2011 року (далі - Правила) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Згідно з п. 2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п.2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) народилася в с. Комсомольський м.Кизляра республіки Дагестан. Проте, як вбачається із свідоцтва про її народження серії [NUMBER], актовий запис № 27 від 25 липня 1978 року, зроблений Комсомольською селищною радою м. Кизляр республіки Дагестан Російської Федерації, в графі національність батька зазначено - "німець", в графі національність матері - "росіянка" (а.с.4). В актовому записі про народження батька заявниці [PERSON], № 696 від 12.05.1954 року, складений бюро ЗАГС м.Коспаша Пермського краю Російської Федерації в графі національність батька зазначено "німець", в графі національність матері - "німкеня" (а.с.5). В актовому записі про шлюб батьків заявниці №8 від 23.04.1977 року на [PERSON] та [PERSON], складеного Комсомольською селищною радою м.Кизляр республіки Дагестан Російської Федерації, вказано національність нареченого - німець, нареченої - "росіянка". Судом з'ясовано, що заявниця 11 травня 2001 року зареєструвала шлюб із [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області в книзі реєстрації актів про одруження був вчинений актовий запис №117. На підставі вказаного запису сільською радою було видане свідоцтво про шлюб, за яким заявник змінила дівоче прізвище "[PERSON]" на прізвище "Ткаченко". Встановлено і те, що при вчиненні вказаного актового запису виконавчим комітетом сільської ради у графі не зазначено національність дружини (а.с.5). В актовому записі про народження сина заявниці №65 від 11.02.2003 року, складеному Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на [PERSON], в графі національність матері відсутні дані про національність матері (а.с.6). В актовому записі про народження дочки заявниці № 217 від 03.06.2005 року, складеному Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на [PERSON], взагалі відсутня графа національність (а.с.7). Згідно з висновком Дружківського міського відділа державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 05.10.2017 року №15.34-73-26, [PERSON] було відмовлено у клопотаннні щодо внесення змін до актового запису про шлюб №117 від 11.05.2001 року, складеного Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та до актових записів про народження дітей заявниці №65 від 11.02.2003 р. та №217 від 03.06.2005 р., складених також Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, а саме щодо доповнення актового запису про шлюб графою національність дружини та вказати в ній національність "німкеня" та щодо доповнення актових записів про народження дітей заявниці графою національність матері та вказати в ній національність "німкеня" зміни національності нареченої "українка" на "польку" у зв'язку із відсутністю на це підстав (а.с.13). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили суду, що заявник [PERSON] є дійсним членом Донецького обласного громадського об`єднання німців "Wiedergeburt", постійно вивчає німецьку мову, святкує національні німецькі свята, Різдво святкує за німецькими традиціями, постійно підтримує зв`язок зі своїми родичами у Німеччині, цікавиться історією та сучасністю Німечинни. Судом встановлено, що батько заявниці є німцем. Заявник [PERSON] виховувалась відповідно до традицій німецької національності, спілкується з родичами-німцями, розмовляє німецькою мовою та вважає себе німкенею. Підсумовуючи наведене, суд вважає доведеним той факт, що за національністю заявника є "німкеня", а тому слід зобов'язати Дружківський міський відділ державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Донецькій області внести відповідні зміни до актового запису про шлюб №117 від 11.05.2001 р., до актового запису про народження №65 від 11.02.2003 р. та до актового запису про народження №217 від. 03.06.2005 р., складені Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Outcome: approved