Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" ( далі - ПАТ "Укрсоцбанк") про визнання поруки такою, що припинена. В позовній заяві зазначив, що 04 серпня 2008 року між акціонерно - комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (далі - АКБСР "Укрсоцбанк"), правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 26 260 доларів США на строк до 15 серпня 2015 року зі сплатою 12,5 % річних, а [PERSON] зобов'язалась у строк та на умовах, визначених Кредитним договором, повернути кредит і сплатити проценти. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором 04 серпня 2008 між ним і АКБСР "Укрсоцбанк" було укладено договір поруки, за умовами якого він відповідає перед банком за порушення зобов'язань боржником за основним договором. 17 листопада 2008 року між АКБСР "Укрсоцбанк" і [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, якою встановлено нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки на рівні 13,5 % річних. 17 листопада 2008 року між АКБСР "Укрсоцбанк" та [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Договору поруки, якою встановлено нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки . Однак він не ставив свого підпису про отримання оригіналу додаткової угоди № 1 до Кредитного договору та не підписував додаткову угоду № 1 до Договору поруки. У липні 2014 року йому стало відомо, що з 17 листопада 2008 року АКБСР "Укрсоцбанк нараховується збільшена процентна ставка за користування кредитними коштами. Посилаючись на те, що внаслідок укладення між АКБСР "Укрсоцбанк і позичальником додаткової угоди без його згоди як поручителя, якою внесено зміни до Кредитного договору, зокрема встановлено нові, збільшені процентні ставки, тобто збільшився обсяг його відповідальності, а тому на підставі частини першої статті 559 ЦК України просив визнати поруку такою, що припинена, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Боднарук В.І. в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач ПАТ "Укрсоцбанк" явку свого представника не забезпечив, про причину неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши доводи позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 04 серпня 2008 року між акціонерно - комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" та [PERSON] було укладено договір кредиту №770/39-305-08, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 26 260 доларів США на строк до 15 серпня 2015 року зі сплатою 12,5 % річних. Позичальник зобов'язалась у строк та на умовах, визначених Кредитним договором, повернути кредит і сплатити проценти. За змістом пунктів 2.8., 2.8.1., 2.8.2. Кредитного договору сторони погодили, що у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, кредитор має право ініціювати зміну процентної ставки за надання кредиту, визначеної цим Договором. Про намір змінити розмір процентів за користування Кредитом, кредитор зобов'язаний повідомити позичальника не пізніше ніж за 7 робочих днів до дати початку їх введення, а також надати для укладення додаткову угоду про внесення змін до цього Договору. У разі згоди позичальника на зміну розміру процентів він зобов'язаний протягом 5 робочих днів з моменту отримання від кредитора додаткової угоди про внесення змін до цього Договору підписати її та один примірник повернути кредиторові. З метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором №770/39-305-08, 04 серпня 2008 між [PERSON] та АКБСР "Укрсоцбанк" було укладено договір поруки № 770/43-492-08, за умовами якого він відповідає перед банком за порушення зобов'язань боржником за основним договором. Відповідно до пункту 3.3.2. Договору поруки, кредитор зобов'язався до моменту виконання зобов'язань забезпечених порукою, не змінювати умов Договору кредиту без попереднього письмового погодження поручителя. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Уразі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України). За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. 17 листопада 2008 року між АКБСР "Укрсоцбанк" і [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту №770/39-305-08 від 04 серпня 2008 року, де п.1.1. основного договору викладено в наступній редакції: з 17.11.2008 року встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,5 (тринадцять цілих двадцять п'ять сотих) процентів річних. 17 листопада 2008 року між АКБСР "Укрсоцбанк" та [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору поруки № 770/43-492-08 від 04 серпня 2008 року , якою встановлено нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 16 лютого 2015 року за №39 встановлено, що підпис від імені [PERSON] у додатковій угоді № 1 від 17 листопада 2008 року про внесення змін до Договору поруки № 770/43-492-08 від 04 серпня 2008 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в тому числі в разі збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. Отже, оскільки за Договором поруки, кредитор зобов'язався не змінювати умов Кредитного договору без попереднього письмового погодження поручителя , а додатковою угодою до Кредитного договору, укладеною без згоди поручителя, встановлено нові умови щодо збільшення розміру процентної ставки, тобто змінено зобов'язання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а тому суд застосувуючи норми частини першої статті 559 ЦК України приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання поруки такою, що припинена. При зверненні до суду з позовом [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а. с. 1) та в процесі судового розгляду справи оплатив 900 грн. 48 коп. (а.с.101) за проведення судово-почеркознавчої експертизи. Зазначені судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України у загальному розмірі - 1 144 грн. 08 коп.

Outcome: approved