Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними електронних торгів №116983 від 24.09.2015 року з реалізації арештованого майна , а саме нежитлову будівлю, що знаходиться в м. Кропивницькому( Кіровограді) по вул. Добровольського, 2 В обґрунтування позову зазначено, що за правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності. На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним. Повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна. Крім того позивач зазначив, що він не був повідомлений про проведення торгів та про оцінку майна. З огляду на зазначене позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна, оскільки звіт про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання торгів недійсними. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, позовні вимоги не визнав, суду надано заперечення проти позову, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову повністю. Крім того просе застосувати строк давності звернення з вказаним позовом. В судове засідання представник відповідача Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та [PERSON] до суду не зявилися про час розгляду справи належно неодноразово повідомлявся про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що позивачу було відомо про торги, у зв'язку з внесеними змінами то тимчасового положення вартість майна виставленого та торги незмінна до кінця торгів, а не на протязі шести місяців як було раніше. Крім того відповідно до Закону «Про іпотеку» позивач пропустив строк звернення до суду з вказаним позовом . Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд находить позов який задоволенню не підлягає оскільки вимоги позивача про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2016 року до участі у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON]. Судом встановлено, що 22.02.2011 року відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 2 263 528 грн.85 коп. - боргу за кредитним договором № 105 від 04.09.2007 року, 1700 грн. - сплаченого судового збору та 250 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист. Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"28.02.2013 року (стягувач по справі) звернулось до Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області з заявою в якій товариство просило відкрити виконавче провадження з виконання зазначеного рішення суду та накласти арешт на майно боржника. На виконання вимог стягувана 15.03.2013 року державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області було винесено акт опису і арешту майна боржника. Згідно даного акту державним виконавцем було накладено арешт на нежитлову будівлю, що знаходиться в місті Кіровограді по вул. Добровольського, 2 та яка належала позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2011 року. Державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області було визначено вартість належної позивачу нежитлової будівлі, що знаходиться в місті Кіровограді по вул. Добровольського, 2 шляхом залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". В подальшому, Фортечним відділом державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області було передано Державному підприємству "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України вищевказане майно для реалізації шляхом проведення електронних торгів. Згідно висновку про ринкову вартість арештованого майна складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 09.11.2013 року ймовірна початкова ринкова вартості об'єкта оцінки при вимушеному продажу арештованого майна на прилюдних торгах на дату оцінки складає 853 200 грн. Відповідно до зведення результатів виданих ФОП [PERSON] станом на 14.11.2014 року оціночна вартість майна, що знаходиться за адресою: м.Кіровоград, вул. Добровольського, 2 становить 754 815 грн. 21.05.2015 року Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації належної позивачу нежитлової будівлі, що знаходиться в місті Кіровограді по вул. Добровольського, 2. Стартова ціна продажу складала 754 815,00 грн. ,однак торги не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. Пізніше, 22.07.2015 року, після переоцінки майна, Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України проведено повторні електронні торги з реалізації нежитлової будівлі, що знаходиться в місті Кіровограді по вул. Добровольського, 2. Стартова ціна продажу складала 732 170,55 грн. ,однак торги не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. В подальшому 24.09.2015 року, після чергової переоцінки майна, Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України проведено чергові електронні торги з реалізації нежитлової будівлі, що знаходиться в місті Кіровограді по вул. Добровольського, 2. Стартова ціна продажу складала 377 407,50 грн. Дані електронні торги відбулися та переміг учасник № 6, з ціновою пропозицією 384 955,65 грн. Відповідно до акту проведення торгів з реалізації нежитлової будівлі № 2 по вулиці Добровольського, м. Кіровограда від 08.10.2015 року переможцем торгів став [PERSON]. Ціна продажу склала 384 955,65 грн. без ПДВ. Сума, внесена покупцем за придбане майно і перерахована на депозитний рахунок Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області № 37311001003955 в ГУ ДКУ в Кіровоградській області, МФО 823016, код 34977781, становить - 365 707,87 грн. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 16.09.2016 року складеного ФОП [PERSON] вартість нерухомості, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Добровольського, 2 становить 2 830 840 грн. Позивач був повідомлений про наявність виконавчого провадження, здійснення примусової реалізації майна, а також проведенням електронних торгів, що підтверджуються заявою боржника від 19.05.2015 року згідно якої, позивач не виражав наміру у встановленому законом порядку оскаржити проведення електронних торгів. Не вчинено жодних дій боржником та не повідомлено про намір оскаржити проведення електронних торгів і в подальшому, оскільки в матеріалах виконавчого провадження містяться заяви про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження від 10.09.2015 року, 06.10.2015року та 17.02.2017 року . Позивачем було порушено строк на оскарження результатів електронних торгів, що випливає із наступного з неповажних причин. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом, згідно ч.7 ст.261 ЦК України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, далі - рішення. Примусова реалізація іпотечного майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин, урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що виникають і реалізуються в процесі примусового виконання між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено нормами Закону України та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за № 745/4038, далі - Тимчасове положення. Згідно пункту 3.2 Тимчасового положення, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту оцінки майна. Тобто матеріали виконавчого провадження не повинні містити інформації щодо розміщення оголошення проведення торгів, адже розміщення вказаної інформації є обов'язком спеціалізованої організації (організатора). Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Тобто законодавчо не визначено обов'язку державного виконавця надсилати постанову про призначення експерта у виконавчому провадженні рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Крім того, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Оскільки реалізоване майно, а саме нежитлова будівля за адресою вул. Добровольського, 2 була предметом іпотеки, то, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» як в редакції від 21.04.1999 року так і в редакції від 05.10.2016 року передбачає реалізацію предмета іпотеки з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Так, ст. 48 Закону України «Про іпотеку», встановлено, що іпотекодержатель , іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати до суду за місцезнаходженням нерухомого майна. Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Торги відбулися 24.09.2015 року, строк позовної давності, відповідно, сплив 25.12.2015 року. Позивачем подано до суду позовну заяву 11.03.2016 року, тоб то з пропуском позовної давності, а клопотання про поновлення строку позовної давності позивачем подано до суду лише 29.09.2017 року (т.2 а.с.209) тобто більш ніж через рік після подачі позовної заяви. З огляду на вищевикладене, та з огляду на те, що боржник після спливу строку позовної давності через уповноваженого представника двічі знайомився із матеріалами справи, не подавши жодних заяв та клопотань, можна зробити висновок, що позивач свідомо перекручує в своєму позові факти, стверджуючи, що не був повідомлений про результати проведення торгів, час проведення, оцінку арештованого майна. Окрім того позивач в обґрунтування пропуску строку оскарження прилюдних торгів позивач вказує ,що з 05.08.2015 року по 19.10.2015 року та з 21.10.2015 року по 26.02.2016 рік знаходився у відрядженні на навчанні в сфері організації роздільного збору вторинної сировини в Українському виробничо-екологічному об'єднанні по заготівлі та використанню вторинних матеріальних ресурсів «Укрвторма». Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України [PERSON] чотири рази виїзджав за межі країни знаходячись як він зазначив «у відрядженні» ( т.2 а.с.215-218). Крім того строк відрядження відповідно до п.1 р.2 Інструкції «Про службові відрядження» №59 від 13.03.1998 року не може перевищувати 30 календарних днів, а позивач при цьому зазначає ,що перебував у відрядженні 126 та 64 дня що порушує законодавство, або не відповідає дійсності. Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя етапі 62 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року). Оскільки у заяві позивача від 19.05.2015 року самостійно зазначено те, що йому відомо про факт здійснення примусового виконання, опис майна та здійснення його оцінки, звернення із позовом після проведення торгів та спливу позовної давності тому його вимоги безпідставні. Суд звернув увагу на викладені у заяві позивача від 19.05.2015 року відомості, згідно яких позивач самостійно вказує розмір оцінки майна, тобто до моменту проведення електронних торгів, що були призначені на 20.05.2015 року, при ньому позивачем не було вчинено жодних дій для оскарження чинного на той момент звіту про оцінку, результатів уцінки майна та результатів торгів, а отже по суті визнав дії Фортечного ВДВС та організатора із примусової реалізації арештованого майна, адже згідно ч.2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, в той час як ч.2 ст. 20 ЦК України передбачає, що нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Оскільки примусова реалізація заставленого майна як і виконавча дія в межах виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до чинного законодавства, допускає звернення стягнення на майно та його відчуження, є діяльністю суб'єкта владних повноважень, діє повністю в межах та на підставі чинного законодавства, то даний випадок є таким, що передбачений диспозицією ч.2 ст. 20 ЦК України та припиняє цивільне право позивача. Із аналізу даних норм, випливає, що позивач, не використовуючи власне право на захист, по суті визнав дії Фортечного ВДВС та організатора законними. Більше того, посилаючись на положення ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року в частині строку дії звіту про оцінку описаного та арештованого майна, Позивач допускає перекручування норм чинного на той момент законодавства, адже за законодавством, що регулювало порядок реалізації арештованого майна, зокрема Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року і Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок) не встановлено обов'язку організатора електронних торгів чи державного виконавця після передачі майна на реалізацію знімати це майно з реалізації у зв'язку з втратою чинності звітом про оцінку майна. Більше того, п.3 розділу II Тимчасового порядку, прямо передбачає, що організатор електронних торгів не зобов'язаний перевіряти документи на відповідність вимогам законодавства, у тому числі й звіту про оцінку. Отже, при проведенні електронних торгів з реалізації належного позивачеві майна було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року щодо встановлення початкової ціни об'єкта реалізації, оскільки майно передано на реалізацію організатору електронних торгів, коли звіт про оцінку майна був чинний, при цьому на момент проведення оскаржуваних електронних торгів пунктом 1 розділу 5 Тимчасового порядку встановлено, що реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у систему електронних торгів. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна. А отже, вимоги позивача стосовно незаконності проведення електронних торгів в частині строку дії звіту про оцінку майна є такими, що позбавлені правих підстав. Протягом всього строку перебування справи №404/1561/16-ц у Кіровському районному суді м. Кіровограда позивач не подав жодного уточнення згідно норм, що є чинними на даний момент, адже згідно п. 8 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 05.10.2016 року майно, передане на реалізацію до набрання чинності даним Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим Законом. Використання недіючих норм права стосовно оцінки майна не може бути використано, є безпідставними та такими, що суперечать положенням цивільного судочинства. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладену у постанові від 05.04.2017року №6-1375цс16: «...Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається і стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно із частиною п'ятою статті 45 цього Закону за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки. Отже, продаж предмета іпотеки оформлюється протоколом, який є письмовим доказом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки. Статтею 48 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя, іпотекодавця, боржника та будь-якого учасника прилюдних торгів оскаржити результати цих торгів. Оскарження результатів проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки, передбачене цією статтею, є пред'явленням вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах. За таких умов оскарження результатів торгів відповідно до статті 48 Закону України «Про іпотеку» означає можливість оскаржити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема статей 203, 215 ЦК України, так і з підстав, передбачених статтями 45-47 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). У законі для окремих видів вимог може встановлюватися спеціальна позовна давність. У справі, яка переглядається, з прилюдних торгів реалізовано майно, що є предметом іпотеки. До вимог про оскарження прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна застосовується спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Отже, у справах про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена статтею 48 Закону України «Про іпотеку». У справі, яка переглядається, суд установив, що прилюдні торги з реалізації і спірного нерухомого майна проведені 5 листопада 2011 року, проте позивачі звернулись з і позовом до суду 26 лютого 2014 року, тобто з пропуском позовної давності, передбаченої статтею 48 Закону України «Про іпотеку», а отже позиція Верховного Суду України полягає в обов'язковому застосуванні норм, що передбачають спеціальну позовну давність. Отже, позовні вимоги позивача щодо визнання електронних торгів № 116983 від 24.09.2015 року з реалізації арештованого майна розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. Добровольського, 2, що було предметом електронних торгів є необґрунтованими, підстав для визнання недійсними торгів не встановлено, вимоги позивача не підлягають задоволенню. При винесенні рішення, суд керується ст. 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач у своєму позові обґрунтовує свою позицію не спираючись на чинні норми закону, а тільки на припущеннях самого позивача, а згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях. Таким чином, позов [PERSON] є таким, що суперечить нормам чинного законодавства, та не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вирішує судові витрати залишити по фактично понесених позивачем витратам. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed