Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», в якому просить: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 19 359 грн. 08 коп. та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 200 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25 жовтня 2014 року в м. Києві трапилась дорожньо-траспортна пригода за участі автомобіля марки «Ford» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу [PERSON]. Внаслідок ДТП обидва транспортних засоби зазнали механічних пошкоджень, чим позивачу було завдано майнової шкоди. Цивільно-правова відповідальність винуватиці [PERSON] яка керувала автомобілем «Ford» д.н.з. [NUMBER], на виконання вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.017.2004 р., на момент настання ДТП була застрахована ,ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» відповідно до полісу № АІ/0612923. З метою визначення реального розміру матеріального збитку, позивач звернулась до суб'єкта оціночної діяльності ФО-П [PERSON] для проведення відповідного незалежного автотоварозначого дослідження. Відповідно до звіту № 790, копія якого міститься в матеріалах справи, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER], в результаті пошкодженого при ДТП, становить 32 351 грн. 20 коп. Представник позивача звернувся до відповідача з вимогою про здійснення страхового відшкодування, проте до моменту розгляду справи в суді його здійснено не було. За наведених обставин представник позивача просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов з викладених у ньому підстав підтримав та просив задовольнити, також просив проводити розгляду справи за відсутністю представника відповідача в заочному порядку. ТОВ «Страхова компанія «АльфаГарант» свого представника в судове засідання не направило, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки представника суду не повідомило. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2014 року в м. Києві трапилась дорожньо-траспортна пригода за участі автомобіля марки «Ford» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу [PERSON]. Згідно Полісу АІ/0612923 цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП було застраховано в ТОВ «Страхова компанія «АльфаГарант» (а.с. 7). [PERSON] в особі свого представника [PERSON] надала ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» всі необхідні документи та звернувся із адвокатським запитом про перерахунок розміру страхового відшкодування відповідно до вартості матеріального збитку, встановленого Звітом спеціаліста № 790. Відповідно до листа ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» № 2850/в від 05.03.2015 року останнє виплатило страхове відшкодування в розмірі 12992,12 грн. та відмовили у перерахунку страхового відшкодування відповідно до розміру збитків, встановленого звітом № 790, посилаючись на те, що звіт № 790 було складено за вищим курсом валют, ніж той який складався стаховиком. (а.с. 5-6). З вищенаведеного вбачається, що відповідач частково сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 12992,12 грн.. Відтак із відповідача на користь позивача підлягають стягненню 19 359,08 грн. Крім того, позивачем понесені збитки у зв'язку з визначенням реального розміру матеріального збитку, замовленням звіту №790 в розмірі 1200,00 грн. (а.с.28) Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 36.2 ст. 36 вищевказаного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь [PERSON] підлягає стягненню сума витрат з оплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved