Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.08.2019 року близько 17:30 год. за адресою м.Львів, перехрестя Кульпарківська-Трускавецька відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , цивільна відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка», поліс №166036855. Станом на момент подання позову, позивачці на підставі поданої нею заяви про відшкодування шкоди до страхової компанії «Уніка», відшкодовано 96201,24 грн., яка включає в себе збитки по автомобілі 93217,35 грн., витрати, пов`язані з лікуванням 2841,80 та частково моральну шкоду в сумі 142,09 грн. Зазначає, що з даною сумою відшкодування не згідна та просить стягнути з відповідача, враховуючи розрахунок середньомісячний заробіток за останні три місяці, шкоду по тимчасовій непрацездатності в сумі 14903,55 грн., оскільки перебувала на лікуванні з 31.08.2019 року по 21.09.2019 року, а також моральну шкоду в розмірі 745,17 грн. Не погоджуючись з даним позовом, представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» подав відзив на позовну заяву про відшкодування шкоди. Вимоги мотивує тим, що 08.01.2020 року страховиком у добровільному порядку було відшкодовано витрати на лікування згідно наданих розрахункових документів в розмірі 2841,80 грн., а також моральну шкоду в розмірі 142,09 грн. Щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Вказує, що заперечує щодо цієї вимоги, адже позивач не надав підтверджуючих документів медичних закладів, які містять інформацію про термін тимчасової втрати працездатності, відтак позивачу необхідно було, на думку представника відповідача, надати копії лікарняних, заповнених із зворотної сторони, де зазначаються скільки нарахували і який це відсоток від заробітної плати чи аналогічний документ із зазначеною інформацією. У судове засідання позивачка не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повніст, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак при поданні відзиву просила розглядати справу без участі представника ПрАТ «СК «Уніка». Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~та п. 8 і 9 ч. 2 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її циві- льного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:в т.ч. доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене(упущена вигода) Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За вимогами ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 2\~ст.80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що постановою про закриття кримінального провадження від 28.09.2019 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019140060002723 від 01.09.2019 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 14.11.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правовопорушень, передбачених ст..124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постановою Львівського апеляційного суду від 03.01.2020 року апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Ганича І.М. залишено без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м.Львова від 14.11.2019 року залишено без змін. Відповідно до полісу №166036855 транспортний засіб Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] застрахований у ПрАТ «СК «Уніка». Згідно з наказом №00328909 від 27.12.2019 року та страхового акту №00328909 від 27.12.2019 року, ПрАТ «СК «Уніка» виплатило [PERSON] 2841,80 грн. витрат на лікування та 142,09 грн. моральної шкоди, що підтверджується платіжними дорученнями №129400 від 08.01.2020 року та № 129402 від 08.01.2020 року. Разом з тим, відповідно до ч.1\~ст.1195 ЦК України\~фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. У відповідності до ч.1\~ст.1197 ЦК України\~розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності-загальної працездатності. Як вбачається\~з вимог\~статті 25\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у\~зв`язку\~з тимчасовою\~втратою працездатності\~потерпілим відшкодовуються\~не отримані\~доходи за\~підтверджений відповідним\~закладом охорони\~здоров`я\~час втрати\~працездатності.\~Доходи потерпілого\~оцінюються в\~таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №775/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «8-а міська клінічна лікарня м.Львова з 31.08.2019 року по 05.09.2019 року, у вказаний період не працювала, що підтверджується листком непрацездатності серії АД №315612 від 10.09.2019 року, а також випискою із медичної карти стаціонарного хворого №11678 від 05.09.2019 року. Відповідно до листка непрацездатності серії АД №322235 від 23.09.2019 року, виданої керівником КНП «3-я міська поліклініка м.Львова», [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні з 06.09.2020 року по 16.09.2020 року, не працювала з 06.09.2020 року по 20.09.2020 року. Як вбачається з довідки про доходи №178 від 31.10.2019 року, [PERSON] працює у СЗОШ №34 ім.М.Шашкевича на посаді вчителя та отримала доходу за період з 01.01.2019 року по 31.10.2019 року 176984,85 грн., розмір середньомісячного заробітку за три останні останні місяці, що передували ушкодженню здоров`я склав 18206,33 грн. Враховуючи, що позивачка перебувала на лікуванні у період з 31.08.2019 року по 20.09.2019 року, відповідно не працювала та не отримувала доходів 15 робочих днів, суд приходить до висновку, виходячи з положень ст.\~1195,\~1197 ЦК України, що позов в цій частині підлягає до задоволення, а майнова шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі. Разом з тим, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про необхідність надання позивачкою лікарняних листків, в яких повинно бути зазначено відомості про суму нарахувань, та який вісоток від заробітної плати ця сума становить, оскільки статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено обов`язковість зазначення часу втрати працездатності, а не суму нарахувань та який це відсоток від заробітної плати. Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 25.11.2019 та заяви [PERSON] , з якою вона звернулась до голови Правління ПрАТ "СК "Уніка", такі документи були надані позивачкою 25.11.2019 року. Щодо відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного висновку. Згідно вимог ч.1, 2\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно абзацу другого п. 5\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року\~обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених\~підпунктами "г"\~і\~"ґ"\~пункту 41.1 та\~підпунктом "в"\~пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved