Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верховинського районного суду із позовом про визнання права користування житловим приміщенням - квартирою та зобов'язання здійснити реєстрацію місця фактичного проживання до [PERSON] РДА. Ухвалою Верховинського районного суду від 28.07.2016 року замінено первісного відповідача [PERSON] РДА належним, [PERSON] селищною радою. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона [INFO] проживає в квартирі за адресою вул.Жабєвська,164/27 смт.Верховина Івано-Франківської області з 1989 року. У вказану квартиру, вона була вселена на підставі рішення профспілкового комітету ВАТ "[PERSON] лісокомбінату", так як на той час в даному підприєсмтві працювала 12 років та не була забезпечена житлом. Тому, на її імя був виданий ордер на вселення, однак, вона його втратила, а своїм правом на вселення скористалася. З моменту вселення у 1989 році, вона постійно проживає в даній квартирі і по цей час дана квартира є її єдиним постійним місцем проживання. Щодо реєстрації в даній квартирі, то вона не турбувалася про це, так як вважала, що всі необхідні дії мало здійснити підприємство. В той самий час, нею було укладено договори з усіма службами, які займаються обслуговуванням даного будинку, зокрема із енергопостачальником. Під час проживання в даній квартирі, вона вела господарство, оплачувала за спожиту електроенергію, здійснювала поточний ремонт, за даною адресою отримує поштову кориспонденцію та за даним місцем проживання обслуговується в поліклініці. У звязку з тим, що у неї виникла потреба зареєструватися у вказаній квартирі, вона звернулася у [PERSON] РДА, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що в неї відсутній ордер на вселення. Також її повідомили про те, що даний будинок знаходиться на балансі [PERSON] комбінату комунальних підприємств з 25.01.2002 року згідно Акту передачі будинків відомчого житлового фонду з балансу ВАТ "[PERSON] лісокомбінат" на баланс вказаної установи. В архівній установі відсутня копія її ордеру на вселення. Просить визнати за нею право користування житловим приміщенням - квартирою та зобов'язати здійснити реєстрацію місця фактичного проживання. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] подала заяву, в якій просить змінити позовні вимоги, а саме просить визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] загальною площею 11 метрів квадратних, так як позивачка не зможе використати своє право на вказану квартиру в подальшому та розпорядитися нею, так як її вік на даний час є 80 років і вона потребує сторонньої допомоги по її догляду. Представник відповідача [PERSON] селищної ради - [PERSON] позов визнав, проти задоволення змінених позовних вимог не заперечив. Доказами дійсно стверджується право позивачки на цю квартиру, але із-за перестарілого віку позивачка сама не взмозі буде її приватизувати та в дальнішому нею розпоряджатися.Наслідки визнання позову представнику [PERSON] селищної ради відомі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] отримавши ордер на вселення на підставі Рішення профспілкового комітету ВАТ "[PERSON] лісокомбінат", вселилася до квартири за адресою вул.Жабєвська,164/27 смт.Верховина Івано-Франківської області у 1989 році і з того часу постійно проживає у вказаній квартирі, фактично користується нею та сплачує за спожиті комунальні послуги, про що свідчать акт обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 05.07.2016 року, договір про користування електричною енергією, довідка про оплату за спожиту електроенергію (а.с.6,7,12-15). Позивачка, після отримання житла, мала право на безоплатну приватизацію цього житла, однак із-за юридичної неграмотності та перестарілого віку таким правом не скористалася. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність) якщо інше не встановлено цим Кодексом, а тому змінені позовні вимоги позивачки не суперечать закону і підлягають до задоволення. Згідно розпорядження [PERSON] РДА №473 від 09.07.2001 р. та Акту передачі будинків відомчого житлового фонду від 25.01.2002 року, житловий будинок за адресою вул.Жабєвська,164 в селищі Верховина, з балансу ВАТ "[PERSON] лісокомбінат" передано на баланс Комітету комунальних підприємств (а.с.9-11), про що і свідчить довідка №30/03 від 30.03.2016 року (а.с.8). Ордер на вселення у вище вказану квартиру позивачкою було втрачено. 10.06.2016 року позивачка звернулася до Виконавчого комітету [PERSON] селищної ради із заявою про реєстрацію місця проживання в квартирі, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що особа не подала необхідних документів або інформації про право власності на дану квартиру.(а.с.5). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, і їх задоволення не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved