Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

22 квітня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 007-28517-220411 (надалі -Договір). Згідно кредитного договору позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні. Відповідно до договору банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 30000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 06.11.2014 року не виконав належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В добровільному порядку кошти за кредитним договором на рахунок банку до цього часу не внесені. Тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення на користь ПАТ "Дельта Банк" з [PERSON] заборгованості за кредитною лінією на загальну суму 42000,00 грн., також позивач просить стягнути з відповідача сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 420,00 грн. Представник позивача ПАТ "Дельта Банк" в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно підписував договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки, але карти не отримував та не користувався. Також заявив клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. По справі встановлено, що 22 квітня 2011 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 007-28517-220411 (надалі - Договір). Згідно кредитного договору позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні. Відповідно до договору банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку у сумі 30000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Факт отримання відповідачем платіжної картки підтверджується підписом останнього у договорі про відкриття поточного рахунку (а.с. 4). Відповідно до розрахунку заборгованості та руху коштів відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 06.11.2014 року не виконав належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В добровільному порядку кошти за кредитним договором на рахунок банку до цього часу не внесені (а.с. 10, 39). Тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення на користь ПАТ "Дельта Банк" з [PERSON] заборгованості за кредитною лінією на загальну суму 42000,00 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 30 000 грн. та 12 000 грн. комісії. Позивачем до винесення рішення у справі надано заяву про застосування строку позовної давності щодо вимог позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до приписів ч.3, ч.4 статті 267 ЦК України, яка регламентує наслідки спливу позовної давності, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 29 жовтня 2014 року у справі 6-169 цс 14, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань. Беручи до уваги, що позивач звернувся до суду 05.01.2015 року, вимоги щодо стягнення з відповідача обов'язкового мінімального платежу та плати за обслуговування кредитного ліміту (комісії) за платіжні періоди з 04.05.11-31.05.11, 01.06.11-30.06.11, 01.07.11-29.07.11, 01.08.11-31.08.11, 01.09.11-30.09.11, 03.10.11-31.10.11, 01.11.11-30.11.11, 01.12.11-30.12.11 років на загальну суму 14 400 грн. (9600 грн.- мінімальний місячний платіж та 4 800 грн. - комісія) задоволенню не підлягають у зв'язку зі спливом строків позовної давності. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором в межах строку позовної давності складає 27 600 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 554, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В інішій частині позовних вимог та враховуючи, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, позовні вимоги в межах строку позовної давності обгрунтовані та підлягають задоволенню. Виходячи з даних обставин, а також з приписів статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, суд також вважає за необхідне зменшити суму судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial