Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач - Львівський національний аграрний університет звернувся з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання, мотивуючи його тим, що 01 вересня 2013 року між позивачем та [PERSON], яка діяла в інтересах [PERSON], було укладено договір № 849 про навчання, підготовку, перепідготовку. Відповідно до умов договору позивач виконав взяті на себе зобов'язання, а саме зарахував [PERSON] студентом заочної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня "Бакалавр" за напрямом підготовки "Агрономія". Загальна вартість освітньої послуги становить 6825,00 грн. Замовник зобов'язувалася внести плату готівкою або у безготівковій формі за перший рік навчання не пізніше двадцяти днів після зарахування, а за наступні курси - один раз на семестр. Згідно наказу № 275/к-с від 01 липня 2014 року [PERSON] було відраховано за невиконання навчального плану та графіку навчального процесу 2013-2014 навчального року. Проте відповідачі в порушення умов договору свої зобов'язання по внесенню оплати за отриману освітню послугу виконали частково і у них виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 1360,00 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по оплаті за навчання та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] був повідомлений належним чином. Представник позивача - Львівського національного аграрного університету в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо винесення заочного рішення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала з підстав, викладених у запереченні на позов, та суду пояснила, що її син [PERSON] навчався протягом одного семестру у Львівському національному аграрному університеті, і за цей період нею були проплачені грошові кошти за навчання. Під час укладення усного договору про навчання відповідач повідомила декана агрономічного факультету про те, що навчати сина на платній основі тривалий час вона не зможе через відсутність коштів, однак останній її запевнив, що, починаючи з 2 семестру, [PERSON] переведуть на безоплатну форму навчання. Відповідач ствердила, що договору про навчання сина у письмовій формі вона не укладала та тексту договору не підписувала. Так як [PERSON] після закінчення першого семестру на безоплатну форму навчання переведено не було, то відповідач [PERSON] з другого семестру повністю припинив своє навчання у Львівському НАУ, жодних навчальних планів не там виконував, занять не відвідував та поступив на навчання до іншого навчального закладу. У зв'язку з вищенаведеним відповідач вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з неї заборгованості за навчання сина протягом двох семестрів є безпідставною, а тому просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до наказу Львівського національного аграрного університету № 275/к-с від 01 липня 2014 року (а.с.5) [PERSON] - студента 1-го курсу 2-го семестру факультету заочної освіти, який навчається за рахунок коштів фізичних і юридичних осіб, було відраховано за невиконання навчального плану та графіку навчального процесу 2013-2014 навчального року. Як вбачається з розрахунку заборгованості по платному навчанню згідно договору № 849 від 01 вересня 2013 року (а.с.6), станом на 01 липня 2014 року відповідачу [PERSON] нараховано до сплати 2730, 00 грн., 20 листопада 2013 року за навчання [PERSON] у 1-му семестрі було сплачено 1370,00 грн., борг відповідача перед позивачем становить 1360, 00 грн. Зі змісту пред'явленого позивачем позову слідує, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів у користь позивача плати за навчання ґрунтуються на умовах договору № 849 про навчання, підготовку, перепідготовку,укладеного 01 вересня 2013 року між Львівським національним аграрним університетом та замовником [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ч.6 ст.64 Закону України "Про вищу освіту" (в редакції 2002 року) розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг встановлюється у договорі, що укладається між вищим навчальним закладом та особою, яка навчатиметься, або юридичною особою, що оплачуватиме навчання або надання додаткових освітніх послуг, і не може змінюватися протягом усього строку навчання. Типовий договір затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так, із доданої позивачем до позовної заяви копії договору № 849 від 01 вересня 2013 року вбачається, що згідно п.4.5 цього договору замовник зобов'язується внести плату готівкою або у безготівковій формі за перший рік навчання не пізніше двадцяти днів після зарахування, однак цей договір не підписано замовником [PERSON], тому, на думку суду, він не може слугувати належним доказом для підтвердження пред'явлених позивачем позовних вимог. Отже, з огляду на вищенаведене суд вважає, що позивачем не доведено факту укладення сторонами договору про навчання [PERSON] терміном на один рік, а томусуд приходить до висновку, що у задоволенні позову Львівського національного аграрного університету до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання, нарахованої за вищевказаний період, слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed