Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 27.01.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №V1HOAK00640004, згідно з яким Позивач надав, а Відповідач отримав кредит в розмірі 8613,75 [Долар США] зі сплатою відсотків за сплату кредитом у розмірі 1,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.01.2010 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідач 27.01.2005 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави, [PERSON] надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: LANOS 1.5, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан - В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Рішенням Замостянського районного судом Вінниці від 03.10.2011 року по справі №2-1427/2011 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль DAEWOO, модель: LANOS 1.5, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан - В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережная, 5 код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] Договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також поданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Згідно карточок арешту ТЗ наданих УДАІ м. Вінниці, на вищезазначений автомобіль, що належить Відповідачу на праві власності, накладено арешти: 18.06.2012 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Вінниці Іщук Т.П.; 02.11.2012 року постановою державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Петрішин A.A.; 13.05.2013 року черговою частиною УДАІ м. Вінниці. Наведене й стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27.01.2005 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №V1HOAK00640004, згідно з яким Позивач надав Відповідач отримав кредит в розмірі 8613,75 [Долар США] зі сплатою відсотків за сплату кредитом у розмірі 1,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.01.2010 р. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідач 27.01.2005 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави, [PERSON] надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: LANOS 1.5, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан - В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Рішенням Замостянського районного судом Вінниці від 03.10.2011 року по справі №2-1427/2011 р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль DAEWOO, модель: LANOS 1.5, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан - В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережная, 5 код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] Договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також поданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Згідно карточок арешту ТЗ наданих УДАІ м. Вінниці, на вищезазначений автомобіль, що належить Відповідачу на праві власності, накладено арешти: 18.06.2012 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Вінниці Іщук Т.П.; 02.11.2012 року постановою державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Петрішин A.A.; 13.05.2013 року черговою частиною УДАІ м. Вінниці. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. У ст. 16 ЗУ «Про заставу» зазначено, право застави виникає з моменту укладання договору застави. Право застави у ПриватБанку виникло 27.01.2005 року, а постанови державної виконавчої служби та ухвали (рішення) суду, були винесені у 2012-2013 роках, тобто пізніше ніж було укладено договір застави; по-друге: станом на 28.03.2014 року заборгованість Відповідача перед ПриватБанком складає 10300,00 [Долар США], що значно перевищує вартість предмету застави. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що вимоги обґрунтовані та підтверджуються письмовими доказами, наданим до матеріалів справи, що є підставою для задоволення позову. Враховуючи наведене,

Outcome: approved