Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

19.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В позові вказав, що [INFO] помер його брат [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складалася з права на земельну частку (пай) розміром 9,87 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП "Садовий" на території Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, посвідченого сертифікатом серії МК № 0176289 від 16.09.1997 року, зареєстрованого 30.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 9957. 22.09.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте нотаріусом було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме оригінала сертифіката серії МК № 0176289 від 16.09.1997 року, який було втрачено. Після цього позивачу стало відомо, що на земельну ділянку, право на яку мав його брат, видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 000968 на ім`я [PERSON] , на підставі рішення сесії Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області № 3 від 29.12.2000 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказав, що вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю вважає незаконним, оскільки оформлений без жодних правових підстав, чим створюються перешкоди в належному оформленні його спадкових прав. Відповідачем [PERSON] до суду було надано відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач вказав, що він не згоден з позовними вимогами [PERSON] , оскільки останній в своєму позові не наводить жодної підстави та доказу щодо порушення його прав як спадкоємця та не обґрунтовує в чому відбулося порушення порядку видачі спірного державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. В свою чергу представником позивача було надано відповідь на відзив, у якому він зазначив, що [PERSON] не надано до суду жодного доказу щодо купівлі-продажу права на земельну частку (пай). Представником [PERSON] до суду було надано заперечення на відповідь на відзив, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі посилаючись на правомірність отримання відповідачем права приватної власності на спірну земельну ділянку. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте надали заяву, в якій просили суд справу розглядати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] будучи в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та пояснив, що право на спірну земельну ділянку він купив у [PERSON] , а сам договір купівлі-продажу було посвідчено нотаріусом, але яким саме та коли відповідач не пам`ятає. Представник відповідача Кандибинської сільської ради до суду не з`явився, проте надав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності. Вивчивши доводи позову та дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 03.02.20215 року виконкомом Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, [INFO] помер [PERSON] . З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00018697262 від 15.09.2019 року та копії повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17.01.2006 року позивач [PERSON] , [INFO] являється рідним братом [PERSON] , [INFO] , який помер. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серія МК № 0176289, виданого 16.09.1997 року, встановлено, що його видано [PERSON] на підставі рішення Новоодеської районної державної адміністрації від 08.09.1997 року № 299, в тому що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Садовий", розміром 9,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно копії довідки виконкому Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 12.09.2017 року № 237, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] , на день смерті, був зареєстрований його брат [PERSON] , з 23.08.1977 року по теперішній час. З копії листа Кандибинської сільської ради від 18.12.2017 року № 312 встановлено, що [PERSON] дійсно являвся власником сертифіката на землю № 0176289 та отримував дозвіл на розробку технічної документації про передачу в натурі своєї земельної частки. Також сільська рада вказує, що [PERSON] продав свій сертифікат [PERSON] , але не володіє інформацією, в якій нотаріальній конторі та чи з дотриманням всіх вимог було оформлено договір купівлі-продажу сертифікату. З копій листів Відділу у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.11.2017 року № 345/117-17, від 16.08.2019 року № 223/117-19 та від 20.01.2020 року № 13/117-20 встановлено, що [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0176289 від 16.09.1997 року. [PERSON] державний акт на право власності на земельну частку (пай) на підставі вищевказаного сертифікату не отримував. [PERSON] виписувався державний акт серії ІІІ-МК № 000968, зареєстрований за № 11 від 01.03.2001 року, загальною площею 9,9200 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, кадастровий номер 4824883200:02:003:0014 площею 4,2038 га, кадастровий номер 4824883200:02:003:0015 площею 5,7175 га. Вказаний державний акт виписаний на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Кандибинської сільської ради № 3 від 29.12.200 року. Зазначені земельні ділянки відносяться до земельної частки (паю) право на яку підтверджено сертифікатом серії МК № 0176289 від 16.09.1997 року, виданого на ім`я [PERSON] . Відомості щодо укладання між [PERSON] та [PERSON] договору щодо відчуження права на земельну частку (пай) у відділі у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області відсутні. З копії архівного витягу з рішення 17 сесії Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області ХХІІІ (ІІІ) скликання від 29 грудня 2000 року № 13 "Про затвердження технічної документації", встановлено, що даним рішенням затверджено технічну документацію, розроблену обласним земельно-кадастровим центром і надано в приватну власність земельні частки (паї) громадянам, власникам сертифікатів на земельну частку (пай), загальною площею 255,23 га ріллі, в тому числі [PERSON] 9,96 га. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: -свідоцтво про право на спадщину; -посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); -рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 3 Указу Президента України " Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до ст. 18 Земельного кодексу України (в редакції від 12.07.2000 року) Придбання громадянами у місцевих Рад народних депутатів земельних ділянок у власність для ведення селянського (фермерського) господарства понад площу, що передається безплатно, провадиться за плату в порядку, передбаченому статтею 17 цього Кодексу. Рішення відповідної Ради народних депутатів з цього питання є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки з посвідченням у нотаріальному порядку. Придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності. Згідно ст. 42 ЦК УРСР (в редакції від 30.10.1999 року) Угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Угода, для якої законом не встановлена певна форма, вважається також укладеною, якщо з поведінки особи видно її волю укласти угоду. Мовчання визнається виявом волі укласти угоду у випадках, передбачених законодавством. Статтею 47 ЦК УРСР (в редакції від 30.10.1999 року) встановлено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Виходячи з вищевикладеного та того, що суду не надано жодного доказу, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено, нотаріально посвідчений договір купівлі продажу права на земельну частку (пай), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved