Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживають окремо. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з позивачем. Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів його доходів починаючи з 28.01.1999 року до повноліття дитини. Відповідач сплачував аліменти, але після звільнення з роботи перестав сплачувати у зв'язку з чим за період з 21.07.2016 року по 24.11.2016 року утворилась по сплаті аліментів у сумі 17171,76 грн. У зв'язку з несплатою відповідачем аліментів матеріальний стан позивача погіршився, вона не в змозі самостійно утримувати доньку, тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Ухвала про відкриття провадження та призначення справи до розгляду разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами, судова повістка були надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, на адресу місця реєстрації, однак, ним не були отримані з незалежних від суду причин, про що свідчать конверти з позначкою "через незапит", які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається, зокрема, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Розглянувши відомості про належне повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розгляд справи провести за його відсутності. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тельманівського рай. управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилась [INFO], батьком вказано - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.09.1999 року, виданого Тельманівським райвідділом РАГС Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №77, прізвища після розірвання шлюбу громадянина - [PERSON], громадянки - [PERSON]. Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015932226 від 23.10.2015 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.12.1999 року у виконавчому комітеті Горожанської сільської ради Монастирського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 16.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тельманівського райуправління юстиції Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.09.2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис №80, прізвища після розірвання шлюбу громадянки - [PERSON]. Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00015055523 від 17.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.03.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №19, прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.07.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №28, прізвища після розірвання шлюбу громадянки - [PERSON]. Як вбачається з довідки-розрахунку №803 виданої 15.02.2017 року Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Микитовськм районним судом м. Горлівка Донецької області видано виконавчий лист № 2-203 від 11.03.2003 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його доходів починаючи 3 28.01.1999 року до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За період з 21.07.2015 року по 24.11.2016 року утворилась заборгованість по аліментах та складає 17171,76 грн. Як вбачається з копії витягу з кримінального провадження №12016050800001227, від [PERSON] надійшла заява про ухилення [PERSON] від сплати аліментів у період часу з серпня 2015 року, заява зареєстрована до ЄРДР 06.05.2016р. , правова кваліфікація - ч. 1 ст. 164 КК України. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Матеріалами справи встановлено, що на виконанні у Лисичанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Луганської області перебуває виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його доходів починаючи 3 28.01.1999 року до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), відповідно до Закону України " Про виконавче провадження" - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" ( в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як вбачається з довідки-розрахунку про розмір заборгованості по стягненню аліментів заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 24.11.2016 року складає 17171,76 грн. Пунктом 3, 4, 5, 6, 11 частини 3 ст. 11 ЗУ " Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ. Відповідно до ч. 2 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Таким чином, заборгованість по сплаті аліментів в сумі 17171,76 грн. повинна стягуватись у рамках наявного виконавчого провадження державним виконавцем та не потребує винесення додаткового рішення суду про це. Враховуючи те, що рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей знаходиться на виконанні у Лисичанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Луганської області позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Як вбачається з довідки-розрахунку №803 виданої 15.02.2017 року Лисичанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, за період з 21.07.2015 року по 24.11.2016 року утворилась заборгованість по аліментах яка складає 17171,76 грн. У Постанові від 11.09.2013 року у справі №6-81цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові в справі №6-94цс-15 від 1 липня 2015 року: З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Отже, суд погоджується з доводами позивача, що з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 24.11.2016 року становить 17171,76 грн., що також підтверджується розрахунком державного виконавця. Доказів про те, що заборгованість по аліментам виникла внаслідок з незалежних від платника причин, зокрема несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками або по іншим поважним причинам, відповідач суду не надав. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що права позивача порушені, а тому вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, виходячи з наступного розрахунку: липень 2015 року: нарахована сума аліментів 314.10 грн., пеня (1 %), 3,141 грн. кількість днів 31=сума пені = 97,37 грн. : серпень 2015 року: нарахована сума аліментів 973,75 грн., пеня ( 1%) - 9,7375 грн. кількість днів 31 = сума пені=301.86 грн. ; вересень 2015 року: нарахована сума аліментів 990,00 гри., пеня (1%) 09,9 грн. кількість днів 30 = сума пені =297 грн.: жовтень 2015 року: нарахованої сума аліментів 990.00 гри., пеня (1%) - 9.9 грн. кількість днів 31 = сума пені = 306.9 грн.: листопад 2015 року: нарахована сума аліментів 990,00 грн.. пеня (1%) - 9.9 грн. кількість днів 30= сума пені = 297 грн. : грудень 2015 року: нарахована сума аліментів 990.00 гри., пеня (І%) - 0.9 грн. кількість днів 31 := сума пені=306.9 грн. : січень 2016 року: нарахована сума аліментів 1071.25 гри, пеня (1%) - 10.7125 кількість днів 31 сума пені =332. 08 грн. : лютий 2016 року : нарахована сума аліментів 1071.25 грн. пеня (1%) -10.7125 грн. кількість днів 29 := сума пені 310. 66 грн. : березень 2016 року: нарахована сума аліментів 1071.25 грн. пеня (1%) -10.7125 грн. кількість днів 31 = сума пені = 332. 08 грн.: квітень 2016 року: нарахована сума аліментів 1071.25 грн. пеня (1%) -10.7125 грн. кількість днів 30 = сума пені = 321. 37 грн.: травень 2016 року: нарахована сума аліментів 1071.25 грн. пеня (1%) -10.7125 грн. кількість днів 31 = сума пені = 332. 08 грн.: червень 2016 року: нарахована сума аліментів 1132.25 грн. пеня (1%) -11.3225 грн. кількість днів 30 = сума пені = 339. 67 грн.: липень 2016 року: нарахована сума аліментів 1132.25 грн. пеня (1%) -11.3225 грн. кількість днів 31 = сума пені = 350. 99 грн.: серпень 2016 року: нарахована сума аліментів 1132.25 грн. пеня (1%) -11.3225 грн. кількість днів 31 = сума пені = 350. 99 грн.: вересень 2016 року: нарахована сума аліментів 1132.25 грн. пеня (1%) -11.3225 грн. кількість днів 30 = сума пені = 339. 67 грн.: жовтень 2016 року: нарахована сума аліментів 1132.25 грн. пеня (1%) -11.3225 грн. кількість днів 31 = сума пені = 350. 99 грн.: листопад 2016 року: нарахована сума аліментів 905.76 грн. пеня (1%) -9.0576 грн. кількість днів 30 = сума пені = 271. 72 грн.: Всього : 5239,33 грн. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини в зазначеній сумі . Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ухвалою суду від 28.04.2017 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial