Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

06.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного Підприємства „Реферті", Товариства з обмеженою відповідальністю „Проспера - А.В." про визнання договорів недійсними, стягнення коштів (а.с. 2-5), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.11.2016 року між ним та ПП "Реферті" було укладено договір N 3527 про надання послуг із оформлення Договору та включення до Фінансового Проекту "Доступний Кредит" (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1 згаданого договору, клієнт доручає, а компанія приймає на себе зобов'язання здійснити наступні дії, спрямовані на отримання позики, на умовах Фінансового проекту "Доступний Кредит", а саме: забезпечити оформлення Договору про участь в Фінансовому проекті "Доступний Кредит" між компанією та клієнтом; надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі клієнта в Фінансовому проекті "Доступний Кредит". Відповідно до п. 2.1 згаданого Договору, фінансове забезпечення - оплата послуг клієнтом, яка здійснюється тільки через банківські установи, на користь Виконавця є договірною, що визначається у відсотковому розмірі, а саме 6 % від суми позики, зазначеної в додатку N 1 до Договору про участь в проекті "Доступний Кредит" і сплачується одноразово шляхом перерахування 100 % попередньої оплати на банківський рахунок компанії одночасно із підписанням сторонами даного договору, що становить 3600 грн. 16.11.2016 року він сплатив на рахунок ТОВ "Реферті" 3600 грн. (внесок для оплати за послуги згідно договору). Зазначений Договір він уклав під впливом обману та нечесної підприємницької діяльності з боку відповідача, положення Договору щодо ціни є несправедливими. Також позивач доводить, що договір про надання послуг з оформлення договору та включення до програми „Доступний Кредит", укладений з відповідачем 16.11.2016 року та договір з ТОВ "Проспера-А.В." про участь у програмі "Доступний кредит" від 16.11.2016 року від імені двох юридичних осіб були підписані однією особою, яка одночасно є представником цих обох товариств. Обидва договори мають однакові номери - 3527. Згідно умов Договору про надання послуг з оформлення договору (п. 2.1.) розмір (вартість) послуг залежить від розміру позики, які позичальник має бажання отримати. Це свідчить про обман зі сторони відповідача, оскільки розмір (вартість послуг) повинен залежати тільки від розміру наданої інформації і не залежати від розміру кредитних коштів, які позичальник має бажання отримати за іншим договором. Посилаючись на такі обставини, [PERSON] просить визнати недійсним Договір N 3527 про надання послуг із оформлення Договору та включення до програми "Доступний кредит", укладений 16.11.2016 року між [PERSON] і ПП "Реферті"; визнати акт прийому-передачі наданих послуг до договору 3527 від 16.11.2016 року недійсним; стягнути з ПП „Реферті" на його користь 3600 грн. Позивач також посилається, що договір з ТОВ „Проспера-А.В" містить несправедливі умови та здійснений з використанням нечесної підприємницької діяльності, оскільки умови договору ставлять обов'язок по поверненню коштів в залежність від виконання обов'язку платіжних зобов'язань всіх позичальників даної програми, не пов'язаних будь-якими зобов'язаннями з позивачем, при цьому відсутні відомості про кількість учасників програми, графік виконання ними зобов'язань, також будь-яка дата можливого закриття програми, що ставить позичальника у вкрай невигідне становище порівняно з кредитором, умови договору є двозначними та нечіткими, що вводять споживача в оману і спонукають до укладення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б. До того ж у ТОВ „ Проспера- А.В." відсутня ліцензія на ведення фінансової діяльності. Посилаючись на зазначені обставини росить також визнати недійсним договір 3527 від 16.11.2016 року та додатки №1 та №2 укладений між ТОВ „Проспера - А.В." та [PERSON] і стягнути кошти в розмірі 1390 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились , повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи без участі представників до суду не надходило, заперечень проти позову суду не надано.(а.с. 39,40) Зі згоди позивача справу заслухано відповідно до статті 224 ЦПК України заочно. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з фотокопії договору N 3527 про надання послуг із оформлення Договору та включення до Програми "Доступний Кредит" від 16.11.2016 року, укладеного між [PERSON] та ПП „Реферті" (а. с. 6), пунктами 1.1, 2.1 передбачено, що клієнт доручає, а компанія приймає на себе зобов'язання здійснити наступні дії, спрямовані на отримання позики, на умовах Програми "Доступний Кредит", а саме: забезпечити оформлення Договору про участь в Програмі "Доступний Кредит" між компанією та клієнтом; надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі клієнта в Програмі "Доступний Кредит". Фінансове забезпечення - оплата послуг клієнтом, яка здійснюється тільки через банківські установи, на користь компанії є договірною, що визначається у відсотковому розмірі, а саме 6 % від суми позики, зазначеної в додатку N 1 до Договору про участь в програмі "Доступний Кредит" і сплачується одноразово шляхом перерахування 100 % попередньої оплати на банківський рахунок компанії одночасно із підписанням сторонами даного договору, що становить 3600 грн. Як вбачається з фотокопії договору N 3527 від 16.11.2016 року укладеного між ТОВ "Проспера-А.В." та [PERSON] (а. с. 7), пунктами 1.1-1.6 передбачено, що за цим Договором Товариство за згодою позичальника зобов'язується вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної у Додатку N 1 до даного Договору, на підставі ст.1046,1048 ЦК України та на умовах діяльності Програми "Доступний Кредит", надалі за текстом - Програма, що міститься з Додатку N 2 до даного Договору, який є невід'ємною частиною цього Договору, у тому числі: а) організовувати та проводити розподіл Фонду Позичальників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь Позичальника за рахунок Фонду Позичальників; б) надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені Сторонами у порядку та в строки, передбачені цим Договором та Додатками до нього. Безвідсоткова позика та строки розрахунків по даному Договору зазначаються у відповідних Додатках до нього, які є невід'ємними частинами даного Договору. Позичальник доручив Товариству використовувати суми платежів для формування Фонду Позичальників та його розподілу, а також здійснювати надання безвідсоткової позики на користь Позичальників Програми "Доступний Кредит". Усі платежі, передбачені Договором та Додатками до нього, сплачуються у грошовій одиниці України через банківські установи на розрахункові рахунки Товариства у безготівковій формі. Умовами даного Договору передбачено лише надання Позичальникам безвідсоткової позики за рахунок коштів Фонду Позичальників. Придбання будь-якого товару на користь Позичальника за рахунок Фонду Позичальників за умовами даного Договору неможливе. Визначення термінів, використаних у тексті даного Договору та Додатків до нього, викладені у Додатку N 2 до даного Договору, який підписується Сторонами одночасно з підписанням даного Договору. У додатку N 1 до цього договору (а. с. 8) визначено кількість щомісячних платежів, які має оплатити [PERSON] - 60, по 1390 грн. (60*1390 грн.=83400 грн.), а сума позики - 60 000 грн. Вищезгадані правочини від імені обох юридичних осіб підписані їхнім представником [PERSON] Згідно фотокопії квитанції [PERSON] 16.11.2016 року сплатив відповідачу 3600грн., призначення: оплата за послуги згідно договору N 3527 від 16.11.2016 року (а. с. 13), а згідно квитанції від 13.12.2016 року позивач сплатив на користь ТОВ „Проспера-А.В." 1390 грн. як оплату за товари/послуги.(а.с.12) Відповідно до ч. 1, 2ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За змістом ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 19постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Відповідно до п. 20 згаданої постанови Пленуму, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів. Згідно із ч. 2ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Пунктом 7 ч. 1ст. 15 ЗУ "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Статтею 18 Закону України "Про захист прав споживачів", зокрема передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачем не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Статтею 19 названого Закону, зокрема, передбачено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно ціни або способу розрахунку ціни, потреби у послугах. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Враховуючи вище викладене та встановлені судом обставини, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсними Договору N 3527 про надання послуг оформлення Договору та включення до Програми "Доступний кредит", укладеного 16.11.2016 року між [PERSON] та ПП „Реферті", та договору № 3527 про участь в програмі „Доступний кредит" укладений з ТОВ „Проспера-А.В." Однак, суд вважає, що позивачем [PERSON], як споживачем, доведено, що умови Договорів , що укладені між [PERSON] та ПП „Реферті" і ТОВ „Проспера-А.В." щодо ціни є несправедливими, а нечесна підприємницька діяльність відповідача ввела споживача в оману та спонукала його дати згоду на здійснення правочину (Договору), на який в іншому випадку він би не погодився, проте погодився будучи введеним в оману щодо ціни договору та потреби у послугах, зазначених у п. 1.1 цього Договору. За таких обставин, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Приватного Підприємства „Реферті" на користь [PERSON] 3600 грн.(три тисячі шістсот грн.. 00 коп.) на повернення сплачених позивачем коштів на рахунок відповідача 16 листопада 2016 року., а також про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Проспера - А.В." на користь [PERSON] 1390 грн. (одна тисяча триста дев'яносто грн. 00 коп.) сплачених на виконання договору 13.12.2016 року. Інші доводи та вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та є безпідставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивач слід стягнути з Приватного Підприємства „Реферті" , Товариства з обмеженою відповідальністю „Проспера - А.В." на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 570 грн. з кожного, а також на користь держави слід стягнути з відповідачів 640 грн. в рахунок відшкодування не сплаченого позивачем судового збору відповідно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial