Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

У серпні 2013 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № Ск-278-000615/8-2008 від 14 серпня 2008 року в розмірі 299 808 грн. 34 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", що в подальшому у зв'язку з капіталізацією відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 580 від 10 червня 2009 року набув назви Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (далі - Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір № Ск-278-000615/8-2008, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 9 599 грн. 92 коп., з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 14 серпня 2010 року зі сплатою 7 відсотків річних. Проте, в порушення умов кредитного договору [PERSON] прийняті на себе зобов'язання перед банком не виконує, в зв'язку з чим має перед банком: - прострочену заборгованість за кредитом в сумі 8 349 грн. 70 коп.; - прострочену заборгованість за процентами в сумі 1 036 грн. 94 коп.; - прострочену заборгованість плати за кредитом в сумі 3 339 грн. 03 коп.; загальну суму трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості в сумі 1 466 грн. 16 коп., яка складається з: - суми трьох процентів річних від суми простроченого кредиту - 946 грн. 56 коп.; - суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту - 117 грн. 36 коп.; - суми трьох процентів річних від суми простроченої плати по кредиту - 402 грн. 23 коп. Загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості становить 285 616 грн. 50 коп., яка складається з: - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 184 397 грн. 89 коп.; - пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту в сумі 22 863 грн. 52 коп.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості плати за кредитом в сумі 78 355 грн. 09 коп.; Всього Банк просив стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором № Ск-278-000615/8-2008 від 14 серпня 2008 року, станом на 13 серпня 2013 року в розмірі 299 808 грн. 34 коп. Заочним рішенням суду від 05 листопада 2013 року позов Банку задоволено частково, з відповідача стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором. Ухвалою суду від 20 липня 2015 року заяву відповідачки про перегляд заочного рішення суду задоволено, заочне рішення скасовано. Представник позивача надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідач в судовому засіданні позов Банку не визнав, просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України, - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданих Банком копій договору від 14 серпня 2008 року, розрахунків та виписки по особовому рахунку відповідача, встановлено, що 14 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", що в подальшому у зв'язку з капіталізацією відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 580 від 10 червня 2009 року набув назви Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № Ск-278-000615/8-2008 згідно з умовами якого банк надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 9 599 грн. 92 коп., на умовах щомісячного погашення заборгованості, з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 14 серпня 2010 року та зі сплатою 7 відсотків річних. Проте, відповідач не повернула в повному обсязі отримані від Банку в кредит грошові кошти. Оскільки, в порушення умов кредитного договору [PERSON] прийняті на себе зобов'язання перед банком не виконала, в неї перед Банком виникла заборгованість: - прострочену заборгованість за кредитом в сумі 8 349 грн. 70 коп.; - прострочену заборгованість за процентами в сумі 1 036 грн. 94 коп.; - прострочену заборгованість плати за кредитом в сумі 3 339 грн. 03 коп.; та загальну суму трьох процентів річних від суми простроченої кредитної заборгованості в сумі 1 466 грн. 16 коп., яка складається з: - суми трьох процентів річних від суми простроченого кредиту - 946 грн. 56 коп.; - суми трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту - 117 грн. 36 коп.; - суми трьох процентів річних від суми простроченої плати по кредиту - 402 грн. 23 коп. Разом з цим, встановлено та не заперечується позивачем, що після закінчення дії платіжної картки 31 січня 2010 року та кінцевого строку погашення кредиту, тобто після 14 серпня 2010 року, по час звернення Банку до суду - 14 серпня 2013 року (дата здачі позовної заяви на пошту) позивач не заявляв жодних претензій з приводу даного кредиту. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. В законодавстві визначаються різні поняття як строк дії договору, так і строк (термін) виконання зобов'язання (ст. ст. 532, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦКУ). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову через сплив позовної давності. Відповідно до пункту 1.1.5. Кредитного договору № Ск-278-000615/8-2008 Банк надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 9 599 грн. 92 коп., на умовах щомісячного погашення заборгованості, з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 14 серпня 2010 року та зі сплатою 7 відсотків річних. Як видно з матеріалів справи, позичальник [PERSON], одержавши на надану від Банку платіжну карту типу VISA, строк дії якої визначено до 31 січня 2010 року, як споживчий кредит грошові кошти у сумі 9599 грн. перший і останній платіж, здійснила 14 серпня 2008 року, чого не заперечував і позивач. Відповідно до п.3.1. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, строк картки вказаний на лицьовому боці картки. Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного строку. Тому строк позовної давності за даним позовом слід відраховувати з 01 лютого 2010 року, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінчення строку дії договору. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Так, у правовій позиції, яка висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), зазначено, що відповідно до правил користування платіжною картою, які є складовою частиною кредитного договору, карта діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо поверненя кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії карти (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії Договору. Представник відповідач у своїй заяві просив застосувати наслідки спливу позовної давності, що є підставою для відмови в позові. Оскільки банк вправі був звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості у строк до 31 січня 2013 року, а звернувся лише 14 серпня 2013 року, пропустивши встановлений законом строк позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі, у зв'язку зі спливом строків позовної давності. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed