Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

29.05.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням позивача, а саме будинком за адресою вул. Молодіжна, 16, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області. Свій позов позивач мотивує тим, що 14 лютого 2006 року в результаті спадкування позивач набув право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Лебедин Шполянського району, Черкаської області, по вул. Молодіжній, 16. В цьому ж році позивач надав вказане житло для проживання своєму тодішньому чоловікові [PERSON], з яким перебував у шлюбі, і який був зареєстрований Шполянським РВ УМВС для постійного проживання по названій адресі. Спільне подружнє життя не склалось і в 2007 році сторони розлучились, а [PERSON] залишив місце свого проживання та став проживати в [INFO]. Спільного господарства сторони не ведуть. За період з 2007 року по даний час відповідач жодного разу не зявився в місці своєї реєстрації. Всі обовязки по утриманню будинку, ведення господарства, лежать тільки на позивачу. Факт відсутності відповідача в місті реєстрації підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON]. Окрім того, факт відсутності відповідача в місці своєї реєстрації більше ніж 10 років підтверджується і довідкою Лебединської сільської ради. Позивач проживає в [INFO], але вільно розпорядитись своїм будинком не може, так як в будинку зареєстрований [PERSON], позивач не може оформити субсидію та інше. Відповідач відсутній в місці свого проживання понад 10 років, має інше житло, тому позивач вважає, що він втратив право на користування жилим приміщенням позивача в с. Лебедин, Шполянського району Черкаської області, по вул. Молодіжна 16. Вимоги позивача про реєстрацію за фактичним місцем проживання відповідач ігнорує і тому позивач вимушений звернутись до суду. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову і протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. В судове засіданні позивач не зявився, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує повністю. Відповідач у суд не зявився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням, причини не явки до суду не повідомив. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. У суді встановлено, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВСС №204597 від 14.02.2006, посвідченим державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №184, [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] житловий будинок який розташований в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, вул. Молодіжна, 16, загальна площа якого становить 83,0 м2, житлова площа становить 55,00 м2, до якого входять також сарай, погріб, криниця, огорожа. Загальна вартість будинку становить 38595,00 грн. (а.с.6). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24553510 від 24.11.2009, виданого Шполянським виробничим відділком комунального підпрриємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.02.2006, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою, є власником житлового будинку за адресою вул. Молодіжна, 16, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СР №083376 від 24.05.2017, виданим Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 09.02.2007, актовий запис №17 (а.с.11). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/осіб №1560 від 26.05.2017, виданої виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, до складу сімї [PERSON] / зареєстрованих за адресою [INFO], входять власник [PERSON], колишній чоловік власника [PERSON], син власника [PERSON] та дочка власника [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою зареєстровані але не проживають (а.с.12). Згідно з довідкою №1559 від 26.05.2017, виданою виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, [PERSON] дійсно зареєстрований, але не проживає [INFO], з 2006 року (а.с.8). Згідно з поясненнями [PERSON] від 26.05.2017, жительки вул. Молодіжна, 9, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, в 2006 році [PERSON] розлучилась з [PERSON], та з того часу останній переїхав до с. Надточаївка та жодного разу не зявився за місцем своєї реєстрації. Справжність підпису [PERSON] посвідчена секретарем виконавчого комітету Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області [PERSON] 29.05.2017 (а.с.10). Відповідно до пояснень [PERSON] від 26.05.2017, жительки [ADDRESS], [PERSON] розлучилась зі своїм чоловіком [PERSON], та з того часу останній переїхав до с. Надточаївка та жодного разу не зявився за місцем своєї реєстрації. Справжність підпису [PERSON] посвідчена секретарем виконавчого комітету Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області [PERSON] 29.05.2017 (а.с.9). Відповідачем не надані докази поважних причини відсутності у будинку за місцем реєстрації, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Необхідність дотримання даних норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод знайшло своє вираження в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року у справі "Цибулько та інші проти України" та від 01.06.2006 року "Федоренко проти України". Відповідно до ст.41,55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до ч. 1ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. При розгляді даної справи судом встановлено, що спірне приміщення дійсно є житлом, яке є власністю позивача; відповідач дійсно відсутній у спірному приміщені понад один рік; відповідачем не наведено поважних причини відсутності, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Відповідач не проживає у спірному будинку з 2007 року без поважних причин, а тому відповідно до вимог ст. 72 ЖК УРСР\~втратив право на користування цим житлом.. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов до відповідача, який належить до задоволення. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає. Судові витрати позивач просить залишити на його рахунку. На підставі ст. ст. 391 ЦК України,71, 72 ЖК України, ст.ст.6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved