Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ПАТ „Просто-страхування" 13 196 грн. 68 коп. недоплаченого страхового відшкодування та з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вказані збитки були заподіяні їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія [PERSON], працівника Управління охорони, цивільна відповідальність якого застрахована в ПАТ „Просто-страхування". Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2014 року позов [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково. Стягнуто з ПАТ „Просто-страхування" на користь [PERSON] 13 196 грн. 68 коп. матеріальної шкоди, 243 грн. 60 коп. судового з0бору та 2 171 грн. витрат на правову допомогу. В апеляційній скарзі ПАТ „Просто-страхування", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати дане рішення та ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог до страхової компанії. Апелянт зазначає, що ним розмір страхового відшкодування визначено у відповідності до вимог закону. При цьому, ПАТ „Просто-страхування" не заперечує, що воно мало намір перерахувати на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON], яким складено рахунок ремонту, проте позивач забрала пошкоджений автомобіль з СТО і подала заяву про перерахування коштів на її особистий рахунок. Апелянт також вказує, що ФОП [PERSON] на запит страхової компанії була надана відповідь про те, суми в розмірі 26 041 грн. 80 коп. достатньо для усунення пошкоджень та відновлення попереднього стану автомобіля. Представник апелянта ПАТ „Просто-страхування" в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог до страхової компанії, при цьому посилався на доводи викладені в поданій апеляційній скарзі. Позивач [PERSON] та її представник заперечували стосовно доводів апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права. Представник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, неявка його в судове засідання не перешкоджає розглядові справі відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 09 квітня 2014 року з вини [PERSON], належний [PERSON] автомобіль марки „КІА-Rio”, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 8). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 26 квітня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки „КІА-Rio”, д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу, без урахування ПДВ, складає 29 418 грн. 60 коп., вартість матеріального збитку завданого власнику - 32 192 грн. 18 коп. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0946271, [PERSON] застрахував свою відповідальність у відповідача за завдану шкоду третім особам під час ДТП. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки ВАЗ 21093, д.н.з.[NUMBER], яким він керував під час ДТП. З листа ПАТ „Просто-Страхування" від 25 червня 2014 року вбачається, що страховою компанією прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 16 221 грн. 92 коп. (а.с.19). Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач має право на виплату страхового відшкодування потерпілому у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу і відшкодуванням витрат, пов'язаних з відновленим ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а тому враховуючи ліміт відповідальності за договором страхування стягнув на користь позивача з ПАТ „Просто-страхування" 13 196 грн. 68 коп. недоплаченого страхового відшкодування. Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України та з ним погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Згідно положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається зі ст. 988 ЦК України, страховик ПАТ „Просто-страхування" зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно наданого позивачем висновку № 157 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 26 квітня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки „КІА-Rio”, д.н.з. [NUMBER], без урахування ПДВ (2773.58 грн.), складає 29 418 грн. 60 коп., Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Дослідивши висновок № 157 від 26 квітня 2014 року, суд першої інстанції вважав його належним доказом по справі, оскільки він містить в собі інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Тому, посилання апелянта на необхідність визначення розміру страхового відшкодування згідно звіту № 11664/96565 від 11 квітня 2014 року не можуть бути взяті до уваги, так як даний звіт не був доказом в суді першої інстанції, станом на день звернення до суду дана обставина існувала, відповідачу суд не відмовляв у його дослідженні. Апелянтом не зазначено в апеляційній скарзі жодних поважних причин, які б перешкоджали йому подати зазначений звіт до суду першої інстанції для дослідження. У відповідності до приписів ст.29 ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи зазначену норму закону, апеляційний суд не може погодитись із твердженням апелянта про те, що ним виплату страхового відшкодування в розмірі 16 221 грн. 92 коп. здійснено у відповідності до закону, оскільки зазначена сума обрахована з вартості матеріального збитку 19 465 грн. 43 коп. за мінусом ПДВ проте, відповідно до зазначеної норми, відшкодовується саме витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, які складають 29418.60 грн., без врахування суми ПДВ. Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області, то суд першої інстанції вірно не знайшов правових підстав для задоволення вказаних позовних вимог. Отже, суд першої інстанції задовольняючи позов у обсязі вимог, які знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, правомірно ухвалив рішення про часткове задоволення позову. Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта щодо неправильного вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правову допомогу. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. Позивач по справі отримала правову допомогу адвоката, зазначене підтверджується наявними матеріалами справи та перевірене апеляційним судом. З калькуляції вартості правової допомоги та розрахунку витрат часу наданої адвокатом [PERSON] на виконання договору про надання правової допомоги від 03.06.2014 р., укладеного з [PERSON], вбачається, що адвокатом заплановано витратити 5 годин 30 хвилин для надання правової допомоги та представлення інтересів [PERSON] в суді першої інстанції (а.с.51-52). Проте апеляційний суд вважає, що розмір витраченого часу є завищеним. Виходячи з калькуляції вартості правової допомоги, представленого позивачем (а.с.52 зворот), правова допомога полягала у юридичній консультації, ознайомленні з матеріалами, правового аналізу дій відповідача, оформлення позовної заяви, подача її до суду, участь в судових засіданнях та підготовка до них, в той час коли Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено здійснення компенсації витрат на правову допомогу за участь особи, що її надавала, лише в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. За таких обставин, відшкодуванню підлягають лише витрати за участь адвоката в судовому засіданні 02 вересня 2014 року, яке тривало 4 години, в сумі 1948 грн. 80 коп. (1218 х 40% х 4 години). Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов [PERSON] задоволено частково, витрати на правову допомогу підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1695 грн. 46 коп., а тому рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягає зміні, шляхом зменшення стягнутої суми з 2171 грн. до 1695 грн. 46 коп.

Outcome: partial