Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач звернулася із зазначеним позовом, просить зняти арешт з всього її нерухомого майна, накладений постановою Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 26 жовтня 2019 року, серія та номер: [NUMBER] , оскільки відсутні відкритті виконавчі провадження. В обґрунтування позову зазначає, що виконавче провадження було відкрито у зв`язку із тим, що 03 квітня 2009 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №2н-717 було винесено рішення про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості. Однак, 28 лютого 2014 року заборгованість нею погашена, тому виконавче провадження було закрито, а виконавчий документ повернуто стягувачу. У теперішній час вона має намір відчужити належну їй нерухомість, однак відділ ДВС на її заяву про зняття арешту рекомедував звернутись до суду. Наявність накладеного арешту на належне майно призводить до порушення її прав, оскільки перешкоджає у розпорядженні майном. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові повідомлення про вручення (а.с.33, 34, 39, 45, 59, 65), про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив, подав заяву з проханням розглянути справу без його участі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2019 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області про зняття арешту з нерухомого майна та призначити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2019 року постановлено замінити первісного відповідача - Інгулецький ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області на належного відповідача - ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", а також залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ІнгулецькийВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, який був зазначений у позовній заяві як відповідач. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідно до витягу із реєстру обтяжень нерухомого майна містяться відомості про державну реєстрацію обтяжень, а саме: арешт всього нерухомого майна позивача, накладений постановою Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 26 жовтня 2009 року АА784783, номер запису про обтяження 8226428 (а.с.7). Згідно з листом начальника Інгулецького відділу Державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гаращенко Т.М. від 10 серпня 2017 року з приводу питання про зняття арешту з нерухомого майна позивача, останій запропоновано звернутись до суду (а.с.8). Відповідно до довідки ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" від 30 січня 2015 року із заробітної плати позивача утримувалась заборгованість по виконавчому документу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №2н-717 від 03 квітня 2009 року в сумі 19 119,60 грн (а.с.9). Відповідно до листа Інгулецького ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 15 квітня 2019 року №13.12-34/7999 на примусовому виконанні у відділі перебували виконавчі провадження №14469210 та №13395451, де винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та на теперішній час знищені (а.с.19). Згідно з листом Металургійного ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 21 жовтня 2019 року №49585 на примусовому виконанні у відділі у період з 01 грудня 2009 року по 28 грудня 2012 року перебувало виконавче провадження №16173606 на підставі виконання виконавчого документа №2н-717 від 03 квітня 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", де винесено постанову про завершення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі (а.с.66). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення права позивача на розпорядження належним йому нерухомим майном, внаслідок не зняття з нього арешту. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року (у редакцій, чинний на момент винесення постанови про завершення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Як зазначено в ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи те, що при винесенні постанови про завершення виконавчого провадження арешт з майна державним виконавцем знятий або скасований не був, наявність обтяження на належне їй майно суттєво обмежує її права як власника на розпорядження майном, суд дійшов висновку про необхідність здійснити захист прав позивача як власника майна шляхом зняття з нього арешту.

Outcome: approved