Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

у листопаді 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, укладеному 14 березня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] щодо надання кредиту в сумі 2585 грн. Згідно з умовами договору [PERSON] повинна була погашати кредит та відсотки по ньому, але відповідач своїх зобов'язань не виконує, тому позивач змушений звернутися до суду для стягнення заборгованості з боржника в сумі 18689 грн. 12 коп. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Дегтяр А.А. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи, причину неявки відповідач суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року ПАТ КБ "ПриватБанк" на підставі заяви позичальника № PLXRRС14450110 надав [PERSON] кредит у сумі 2585 грн., терміном користування кредитними коштами до 14 березня 2010 року. Позичальник прийняв умови надання споживчого кредиту фізичним особам і зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та умов кредитування. Згідно розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" прострочена сума заборгованості [PERSON] становить - 18689 грн. 12 коп., з яких за кредитом - 1487 грн., по процентах за користування кредитом - 103,74 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 413,60 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15318,63 грн., штраф (фіксована частина) -500 грн., штраф (процентна складова) - 866,15 грн. Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Виходячи з матеріалів цивільної справи банк виконав свій обов'язок своєчасно та у повному обсязі, а [PERSON] порушила умови договору по погашенню кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Згідно п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2., 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник сплатити Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Ч.2 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути збільшений за погодженням сторін, проте це стосується лише неустойки, яка встановлена законом, однак відповідно до договору сторонами була встановлена договірна неустойка. За змістом ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості банк, окрім стягнень по основних зобов'язаннях, просив стягнути неустойку: заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 413,60 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15318,63 грн., штраф (фіксована частина) -500 грн., штраф (процентна складова) - 866,15 грн. Таким чином розмір нарахованої пені більше ніж в 10 рази перевищує суму кредитної заборгованості, що є недопустимим і суперечить нормам чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 2000 грн. Відповідно п.5.3 при порушенні Позичальником строків платежів по будь -якому з грошових зобов'язань, Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Отже банк за одне й те саме правопорушення передбачив подвійну відповідальність одного виду, що суперечить ст. 61 Конституції України. Вказаною статтею визначено, що ніхто не може бути притягнутий двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином вимога про стягнення штрафу в сумі 500 грн. і 866,15 грн. не ґрунтується законі, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по кредитному договору, за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ПАТ КБ «ПриватБанк», тому слід стягти заборгованість по кредитному договору та задовольнити позов в цій частині. Також на користь позивача слід стягти понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial