Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом в інтересах [PERSON], [INFO] мотивуючи тим, що 18.07.2017 року водій [PERSON] керуючи автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер [NUMBER], допустив наїзд на велосипедиста [PERSON], внаслідок чого велосипедист [PERSON] загинув. 20 вересня 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах дружини загиблого - [PERSON] та дочки загиблого - [PERSON] подало до ТОВ «СТДВ «ГЛОБУС» заяву про виплату страхового відшкодування. В результаті розгляду вказаної заяви прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в повному обсязі, в межах страхового ліміту (200 000 грн.). 23.04.2018 р. відповідач перечислив кошти и загальному розмірі 46 120,11 грн. Однак, ТОВ «СТДВ «ГЛОБУС» не виплатила витрати на утримання [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до листа відповідач повідомив про подальшу виплату суми 107 479,89 грн. частинами впродовж десяти років до 20.08.2028 року. Позивач зазначає, що страхове відшкодування, належне [PERSON] буде виплачене не раніше 2028 року (тобто через 10 років). При цьому, розрахунок, виконаний відповідачем не враховує інфляційних витрат, що суттєво занижує фактичний розмір відшкодування. Зважаючи на економічну ситуацію, а також тривалий час впродовж якого страхове відшкодування повинне виплачуватись, просить стягнути з відповідача 152 163,31 грн. страхового відшкодування однією виплатою. 16.10.2018 р. позивач уточнила свої позовні вимоги та враховуючи раніше сплачені відшкодування просила стягнути з відповідача 103 191, 05 грн. (а.с. 99-100). У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити пояснивши, що кошти їй дійсно частково відповідачем щомісячно виплачуються, втім побоюючись в майбутньому припинення відповідача, як юридичної особи, вона не може отримати страхову виплату. Представник позивача [PERSON] (котра уповноважена представляти інтереси [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреності від 10.10.2018 р. (а.с. 98 ), у судовому засіданні у режимі відеоконференції із Шевченківським районним судом м. Львова позов підтримала та просила задовольнити позов в частині уточнених позовних вимог. Представник відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус"", до судового засідання не з'явився надавши на адресу суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність представника відповідача, з урахуванням заперечення до позовної заяви (а.с. 92). Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи та надані в ній позивачем докази на обґрунтування заявлених вимог, заперечення до позовної заяви відповідача, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 20.07.2017 р. Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] на автодорозі Вінниця - Хмельницький між с. Літинські Хутори та с. Громадське Літинського району Вінницької області (а.с. 12). Відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16.11.2009 р. виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області [PERSON] зареєстрував шлюб зі [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 02.09.2010 р., [PERSON] зазначений батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно до довідки Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області за № 519/08/2-2 від 06.09.2017 р., [PERSON], 1967 р.н. перебуває на обліку в Літинському відділі призначення перерахунку та виплати пенсії Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію по втраті годувальника на утримання [PERSON], 2010 р.н. з 19.07.2017р. по 31.08.2028 р. (а.с. 13). Витягом з Єдиного Реєстру досудових розслідувань від [INFO] підтверджується реєстрація кримінального правопорушення по факту смерті [PERSON], [INFO], внаслідок ДТП (а.с. 16). Відповідно до п.27.2 ст.27 Закону № 1961-IV: страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно зі ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Правовідносини, які виникли між сторонами ґрунтуються на зобов'язанні із заподіяння шкоди та регулюються нормами глави 51 та глави 82 Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди не заподіювала. В силу вимог ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Отже цим Законом на страховика покладається обов'язок з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою (застрахованою) особою. Статтею 27 цього Закону визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов'язану зі смертю потерпілого. Так, відповідно до пункту 27.1 страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 27.2. визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Пунктом 27.5 статті 27 Закону визначено, що відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Отже, позивач [PERSON] будучи дитиною загиблого у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON], має право на страхове відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, яка настала з вини особи, цивільна відповідальність якої на момент страхового випадку була застрахована у ТОВ "СТДВ "ГЛОБУС". Відповідачем ТОВ "СТДВ "ГЛОБУС" не оспорюється заявлена в позові сума відшкодування, яка належить до виплати позивачу на підставі п. 27.2 ст. 27 Закону. З огляду на матеріали справи та відзив відповідача на позовну заяву ця сума визначена правильно з врахуванням страхового ліміту, раніше виплачених сум, кількості потерпілих та часу, що минув від дня настання страхового випадку. Враховуючи письмові пояснення позивача щодо уточнення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 103191,05 грн. (а.с. 99-100), враховуючи раніше виплачені відповідачем суми (а.с. 109-113), суд вважає за необхідне стягнути цю суму з ТОВ "СТДВ "ГЛОБУС", як особи, на яку законом покладено обов'язок відшкодувати шкоду, завдану смертю потерпілого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що настала з вини іншої особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 430 ЦПК України, рішення в частині відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць. Водночас, частиною 2 статті 430 ЦПК України, передбачена можливість допуску до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. При прийнятті рішення судом враховано обставини, за яких було спричинено страждання позивачу (яка є малолітньою особою 2010 р.н.) непоправністю втрати, істотність вимушених змін у життєвих стосунків позивача і наслідків, що наступили, той факт, що позивач безповоротно втратила батька, перенесла страждання, пов'язані зі смертю останнього, його похованням, і продовжує нести ці душевні страждання, та зважаючи на обставини знецінення грошових коштів у розрізі з часом (розрахунок з виплати страхового відкшодування провденого відповідачем за період з травня 2018 р. по серпень 2028 р. (а.с. 114-116)), можливе припинення відповідача як юридичної особи, також враховуючи, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, а відтак суд вважає за необхідне стягнути страхове відшкодування однією виплатою, що відповідатиме вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною та відбувається саме в інтересах дитини. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Позивач відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. За таких обставин та на підставі ч.1 та ч.6 ст. 141 ЦПК України судовий збір, який становить один відсоток від розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Питання про інші судові витрати судом не вирішується, з причини неподання позивачем та відповідного розрахунку при поданні позову.

Outcome: approved