Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернулася до суду з позовом до ТОВ "Ковальська-Житлосервіс" (далі по тексту - відповідач) про розірвання договору та зобов'язання вчинити дії. На обґрунтування своїх вимог зазначав, що між позивачем, як власником квартир та відповідачем ТОВ "Ковальська-Житлосервіс", який обслуговує житловий будинок укладено договори про надання послуг №101312 від 09 листопада 2013 року та № 101368 від 21 грудня 2013 року. Відповідно до п. 1.1. предметом договорів є: забезпечення надання послуг з утримання служби адміністраторів; забезпечення силами сторонніх організацій шляхом укладання відповідного договору, контрольно-пропускного режиму на прибудинкову територію за адресою: [ADDRESS]. В пункті 1.3. Договорів про надання послуг №101312 від 09 листопада 2013 року та № 101368 від 21 грудня 2013 року розмір щомісячної плати за надані послуги визначається за домовленістю сторін і на дату укладання договору становить 1,70 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. Окрім того, розмір щомісячної плати встановлений в додатку №1 до договору. Проте, з вересня 2015 року відповідачем, всупереч умовам договорів, в рахунку на сплату житлово-комунальних послуг зазначається вартість 2,62 грн. за 1 кв.м., що на 0,92 грн. або 54,11% більше вартості зазначеної в договорах. Відповідно до п. 1.4 Договорів послуги, що надаються за цим договором відносяться до третьої групи житлово-комунальних послуг. Пунктом 3) частини 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Згідно частини 12 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. Всупереч вимогам законодавства Відповідачем не було повідомлено позивача про необхідність внесення змін до договорів, згодом надсилались рахунки, що не відповідають умовам договорів. Ухвалою суду від 30 січня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Протокольною, ухвалою суду від 02 квітня 2018 року, яка занесена до журналу судового засідання, було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON], як власником квартир та відповідачем ТОВ "Ковальська-Житлосервіс", який обслуговує житловий будинок укладено договори про надання послуг №101312 від 09 листопада 2013 року та № 101368 від 21 грудня 2013 року. Відповідно до п. 1.1. предметом договорів є: забезпечення надання послуг з утримання служби адміністраторів; забезпечення силами сторонніх організацій шляхом укладання відповідного договору, контрольно-пропускного режиму на прибудинкову територію за адресою: [ADDRESS]. В пункті 1.3. Договорів про надання послуг №101312 від 09 листопада 2013 року та № 101368 від 21 грудня 2013 року розмір щомісячної плати за надані послуги визначається за домовленістю сторін і на дату укладання договору становить 1,70 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. Окрім того, розмір щомісячної плати встановлений в додатку №1 до договору. Проте, з вересня 2015 року відповідачем, всупереч умовам договорів, в рахунку на сплату житлово-комунальних послуг зазначається вартість 2,62 грн. за 1 кв.м., що на 0,92 грн. або 54,11% більше вартості зазначеної в договорах. Відповідно до п. 1.4 Договорів послуги, що надаються за цим договором відносяться до третьої групи житлово-комунальних послуг. Пунктом 3) частини 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Згідно частини 12 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. Всупереч вимогам законодавства Відповідачем не було повідомлено позивача про необхідність внесення змін до договорів, згодом надсилались рахунки, що не відповідають умовам договорів. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 625 ЦК України). Відповідно до пункту 1) частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Підстави для зміни або розірвання договору встановлені в статті 651 ЦК України. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 651 ЦК України). Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.2 ст. 651 ЦК України). У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч.3 ст. 651 ЦК України). Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на пункти 3.2.3 та п. 4.2.2 спірних договорів. Зазначив, що змін до договорів не вносилось, оскільки в цьому немає потреби. Представник позивача заперечив, оскільки зазначені пункти надають право відповідачу збільшувати розмір плати, проте таке збільшення має відбуватись відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" та Цивільного кодексу України. Положень про односторонню зміну відповідачем розміру плати договори не містять. Суд погоджується, що належними та допустимими доказами доведене порушення відповідачем Закону України "Про захист прав споживачів", що є підставою для їх розірвання. Оскільки зміни до договорів не вносились вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок також підлягають задоволенню. З урахуванням встановлених обставин, надавши оцінку заявленим позовним вимогам, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги пояснення представників сторін, а також вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов в частині розірвання договорів та зобов'язання вчинити дії підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Крім того з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2819,20 грн., від сплати якого звільнена позивач. Проте, суд відмовляє позивачу у стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 1 300 грн., оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження даних витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial