Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10018/0108 філії - Сумського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку 76586 грн. 05 коп. заборгованості за договором про іпотечний кредит, мотивуючи тим, що 26 жовтня 2006 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" (в теперішній час - ПАТ "Державний ощадний банк України") в особі філії - Конотопське відділення № 246 ВАТ ""Ощадбанк" (зараз - ТВБВ №10018/0108 філії - Сумського обласного управління АТ "Ощадбанк") та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 1294, згідно умов договору банк надав відповідачці кредит у розмірі 100000 грн., який вона зобов»язалася повернути та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,3% річних у строки, визначені кредитним договором. 26 жовтня 2006 року з метою забезпечення виконання зобов"язань за договором з [PERSON] був укладений договір поруки № 1294. Останній згідно умов договору несе солідарну відповідальність за виконання [PERSON] договору про іпотечний кредит. При цьому 28 травня 2015 року в судовому засіданні була надана заява представника позивача [PERSON] про залишення їх позову без розгляду у зв"язку з тим, що [PERSON] повністю сплатила прострочену заборгованість та судовий збір. Однак 21 квітня 2015 року [PERSON], який діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання припиненою поруки за договором поруки від 26 жовтня 2006 року, укладеним між банком, [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що в п.4 договору поруки вказано про те, що вона припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов"язань за кредитним договором №1294 від 26 жовтня 2006 року не пред"явить вимоги до поручителя. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України вимогу до поручителя про солідарне виконання зобов"язань має бути пред"явлено в судовому порядку протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов"язанням. В п.1.5 договору про іпотечний кредит від 26 жовтня 2006 року № 1294 визначено, що сплата чергового платежу здійснюється щомісячно до 26 числа місяця, наступного за звітним, в сумі 416,66 грн. Згідно додаткового договору від 1 вересня 2008 року №1 сплата чергового платежу проводиться щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, в розмірі 438,21 грн. З розрахунку банку вбачається, що терміном виконання позивачем основного зобов"язання є 7 серпня 2013 року, тому відтоді до моменту звернення банку до суду з позовом про стягнення заборгованості пройшло більше, ніж 6 місяців. Крім того, без згоди поручителя було змінено зобов"язання, внаслідок чого був збільшений обсяг відповідальності, позивачеві про таке не було повідомлено. Тому на підставі ч.1 ст.559 ЦК України порука також припиняється. Відповідно до п.2.2 договору поруки боржник в разі неможливості здійснити черговий платіж, має не пізніше, ніж за три дні до моменту настання строку платежу, письмово повідомити про це поручителя та кредитора, а п.2.4 договору передбачено, що в разі несплати чергового платежу у встановлений строк боржник та/або кредитор зобов"язані повідомити про це поручителя, що не було виконано. Також п.6.1 договору визначено, що всі повідомлення повинні бути надіслані листом на замовлення або доставлені особисто на адресу сторін, але [PERSON] таких повідомлень не отримував. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] підтримав зустрічний позов, просить його задовольнити. Представник відповідача: ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10018/0108 філії - Сумського обласного управління АТ "Ощадбанк" за довіреністю Васюк О.В. проти позову заперечує, пояснила, що немає підстав для визнання договору поруки припиненим. Зміни, що були внесені до п.1.5 договору про іпотечний кредит на підставі додаткової угоди від 1 вересня 2008 року №1, стосувались лише порядку сплати позичальником кредиту та процентів. Розмір кредиту, відсотків та остаточний термін погашення кредиту не були змінені. Тому обсяг відповідальності позичальника і поручителя не збільшився. Також договір поруки не може бути припинений внаслідок спливу шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов"язання, на що посилається позивач, оскільки останній платіж за кредитним договором був зроблений [PERSON] 31 жовтня 2014 року, а з позовом банк звернувся до суду 20 листопада 2014 року. Банк інформував [PERSON] про наявність заборгованості за кредитним договором, про таке у телефонному режимі був проінформований і [PERSON], який при цьому звертався до банку з приводу розірвання договору поруки. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с.157), заяви про відкладення розгляду справи не надали, 14 травня 2015 року в судовому засіданні пояснювали, шо проти позову заперечують. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що зустрічний позов не підлягає задоволенню. З договору про іпотечний кредит № 1294, укладеного 26 жовтня 2006 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі керуючого Конотопським відділенням №246 та [PERSON] (позичальник) вбачається, що банк зобов"язався надати останній грошові кошти в сумі 100000 грн., а позичальник зобов"язалася повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,3% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором. Кредит надавався на 240 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 25 жовтня 2026 року (п.1.1,1.2,4.3,2). Позичальник зобов"язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до 26 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту щомісяця рівними частинами в сумі 416,66 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 1 липня 2006 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті в Конотопському відділенні ВАТ "Ощадбанк" (п.1.5) (а.с.5-9). З договору поруки №1294, укладеного 26 жовтня 2006 року між між ВАТ "Державний ощадний банк України" (кредитор) в особі керуючого Конотопським відділенням №246, [PERSON] (боржник) та [PERSON] (поручитель), видно, що останній взяв на себе прямі зобов"язання відповідати перед кредитором по зобов"язаннях боржника по кредитном договору № 1294 від 26 жовтня 2006 року. Поручитель зобов"язався перед кредитор відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов"язання за кредитним договором № 1294 від 26 жовтня 2006 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п.1.1). У разі порушення боржником виконання зобов"язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов"язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором (п.2.1). Поручитель відповідає по зобов"язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник (п.3.1). Солідарні боржники залишаються зобов"язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов"язання по кредитному договору не будуть виконані повністю (п.3.2) (а.с.11-13). 1 вересня 2008 між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі керуючого філією -Конотопським відділенням №246 та [PERSON] був укладений додатковий договір №1 до договору про іпотечний кредит №1294 від 26 жовтня 2006 року, яким були внесені зміни до п.1.5, котрий був викладений у такій редакції: позичальник зобов"язується щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 1 вересня 2008 року, проводити погашення тільки відсотків у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2008 року, січні 2009 року, лютому 2009 року. З 1 березня 2009 року проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 428,51 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії - Конотопському відділенні ВАТ "Ощадбанк". Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 25 жовтня 2026 року (а.с.10). Наказом по філії-Сумському обласному управлінню ВАТ "Державний ощадний банк України" від 18 квітня 2011 року № 259 проведена реорганізація філії-Конотопського відділення № 246 та підпорядкованих ТВБВ ВАТ "Ощадбанк" шляхом перетворення їх у територіально відокремлене безбалансове відділення та приєднання до філії - Сумського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" (а.с.68,69). Відповідно до змін до статуту ВАТ "Державний ощадний банк України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2011 року № 502, погоджених Національним банком України 12 червня 2011 року, в назві банку слово "відкритого" замінено словом "публічного". Повне найменування банку - публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (а.с.70-74). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. В п.24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз"яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. В судовому засіданні було встановлено, що позичальник [PERSON] (тому і поручитель [PERSON]) взяла на себе зобов'язання повернути кредит з нарахованими процентами до 25 жовтня 2026 року, погашаючи його частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором 13 серпня 2014 року банк надіслав [PERSON] вимогу про усунення порушення зобов"язань за договором про іпотечний кредит від 26 жовтня 2006 року № 1294 шляхом сплати протягом 30 днів простроченої заборгованості за кредитом та процентами, надав розрахунок заборгованості (а.с.14-17). А [PERSON] банк направив повідомлення від 18 вересня 2014 року про те, що [PERSON] не виконані зобов"язання згідно договору про іпотечний кредит, виникла заборгованість за договором про іпотечний кредит від 26 жовтня 2006 року № 1294, станом на 18 вересня 2014 року загальна заборгованість становить 75816,89 коп., в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 5569,98 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 5574,11 грн. Тому банк вимагав у 5-денний строк від дня отримання повідомлення погасити прострочену заборгованість (а.с.18,19). 21 листопада 2014 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10018/0108 філії - Сумського обласного управління АТ "Ощадбанк" надіслав до суду позовну заяву про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором про іпотечний кредит станом на 4 листопада 2014 року (а.с.40,41), яка надійшла до суду 1 грудня 2014 року (а.с.2). При цьому останній платіж за договором, яким встановлені щомісячні платежі, був зроблений відповідачкою [PERSON] 31 жовтня 2014 року (а.с.119), що свідчить про визнання існуючої на той момент заборгованості. Крім того, в теперішній час спір про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит відсутній, оскільки банком подана заява про залишення їх позову без розгляду, бо відповідачка [PERSON] повністю сплатила прострочену заборгованість за договором, що підтвердила в судовому засіданні представник банку Васюк О.В. Таким чином, враховуючи вищевикладене, немає підстав, визначених ч.4 ст.559 ЦК України, для визнання договору поруки припиненим у зв"язку з тим, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов"язань за кредитним договором №1294 від 26 жовтня 2006 року не пред"явив вимоги до поручителя, як на то вказує представник позивача [PERSON] До того ж строк дії договору про іпотечний кредит і відповідно договору поруки ще триває до 25 жовтня 2026 року. Частиною 1 ст. 559 ЦК України також передбачено, що порука припиняється у разі зміни зобов"язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідності. В п.22 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Як вже відмічалось раніше, 1 вересня 2008 між банком та [PERSON] був укладений додатковий договір №1 до договору про іпотечний кредит №1294 від 26 жовтня 2006 року, яким були внесені зміни до п.1.5 щодо зобов"язання позичальника щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 1 вересня 2008 року, проводити погашення тільки відсотків у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2008 року, січні 2009 року, лютому 2009 року, з 1 березня 2009 року проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 428,51 грн. та сплачувати проценти. Тобто в даному випадку внесені зміни стосувались лише порядку сплати позичальником кредиту та процентів, розмір яких та остаточний термін погашення кредиту не змінились. Відповідно обсяг відповідальності поручителя не збільшився. Тому не настав обов"язок банку чи позичальника повідомити поручителя про збільшення обсягу відповідальності на підставі п.2.7 договору поруки. До того ж в п.1.1 оспорюваного договору поруки №1294 від 26 жовтня 2006 року визначено, що поручитель зобов"язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов"язання за кредитним договором №1294 від 26 жовтня 2006 року, а також за додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Отже, підстави для визнання договору поруки припиненим відповідно до положень ч.1 ст.559 ЦК України відсутні. Також немає підстав для припинення договору поруки внаслідок не повідомлення боржником та кредитором поручителю про неможливість позичальника здійснити черговий платіж та прострочення заборгованості, оскільки таких підстав не передбачено ні самим договором, ні діючим законодавством України. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог про визнання договору поруки припиненим слід відмовити.

Outcome: dismissed