Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся до суду з позовом до Тячівської районної державної адміністрації, головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, сектору державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконним рішення органу державної влади, визнання недійсним та скасування правовстановлюючих документів на землю, зобов`язання повернути земельну ділянку. Позовні вимоги (неодноразово уточнені) мотивує тим, що фермерське господарство "Добруник" з 1992 року є постійним користувачем земельної ділянки, площею 78,8 га, на території Углянської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право користування землею серії ЗК № 011-00022. Спірна земельна ділянка, площею 2 га, знаходиться в урочищі "Піддіброва", за межами с. Угля Тячівського району. Однак, відповідач [PERSON] , на підставі розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 799 від 28 жовтня 2010 року, оформила право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2124487600:02:001:0093, яка накладається на земельну ділянку, що перебуває в користуванні фермерського господарства "Добруник". В подальшому, [PERSON] спірну земельну ділянку з кадастровим номером 2124487600:02:001:0093 розділила на 6 частин, з наступними кадастровими номерами, а саме: 2124487600:02:001:0172, 2124487600:02:001:0169, 2124487600:02:001:0170, 2124487600:02:001:0173, 2124487600:02:001:0171 та 2124487600:02:001:0174 і відчужила їх. Просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 799 від 28 жовтня 2010 року "Про затвердження документації із землеустрою" в частині, що стосується [PERSON] ; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га, в урочищі "Піддіброва" у с. Угля Тячівського району за кадастровим номером 2124487600:02:001:0093; визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , здійснену державним реєстратором Кут В.І. та внесену 28 березня 2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок: земельну ділянку площею 1 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0172, для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,20 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0169, для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,20 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0170, для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,20 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0173, для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,20 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0171 та 2124487600:02:001:0174, для ведення особистого селянського господарства; зобов`язати [PERSON] повернути фермерському господарству "Добруник" земельну ділянку площею 2 га в урочищі "Піддіброва" в с. Угля Тячівського району (подрібнену на 6 окремих земельних ділянок); стягнути в користь фермерського господарства "Добруник" судові витрати. Відповідач [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до фермерського господарства "Добруник", Тячівської районної ради Закарпатської області, треті особи: Тячівська районна державна адміністрація Закарпатської області, [PERSON] , про скасування рішень органів місцевого самоврядування та скасування змін до Державного акту. Позовні вимоги (уточнені) мотивує тим, що ФГ "Добруник" надало копію державного акту на право постійного користування серії ЗК 011 №00022 від 27 грудня 1993 року, виданого Углянською сільською радою, на право користування земельними ділянками загальною площею 48,8 га, до якої віднесено земельну ділянку № [NUMBER] площею 15,7 га , земельну ділянка № [NUMBER] площею 9,1 га та земельну ділянку № [NUMBER] площею 24,0 га. Після 1995 року, невідомо ким, внесено доповнення до цього акту, а саме зазначено ділянку № [NUMBER] площею 5,8 га, ділянку № [NUMBER] площею 8,0 га та ділянку № [NUMBER] площею 16,2 га, без опису меж та місця розташування земельних ділянок, а підставою для внесення змін зазначено рішення виконкому Тячівської районної ради від 04 квітня 1995 року №13. За твердженням позивача нібито передана йому у власність земельна ділянка накладається на земельну ділянку № [NUMBER] площею 16,2 га, однак жодних доказів такого накладення до позову не надав. Земельний кодекс України 1990 року передбачав порядок надання у користування земельних ділянок, а саме: статтею 19 цього кодексу передбачалося, що сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. Районні Ради народних депутатів надавали земельні ділянки за межами населених пунктів: із земель запасу для сільськогосподарського використання; для ведення селянського (фермерського) господарства, у разі відмови в наданні земельної ділянки сільською, селищною Радою народних депутатів. Надання у користування земельної ділянки, що перебувало у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації, провадилося лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу. Надання земельних ділянок здійснювалося за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснювали державні та інші землевпорядні організації. Замовниками виконання вказаних робіт були відповідні місцеві Ради народних депутатів, підприємства, установи і організації. Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, зверталися з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка мала право надавати земельні ділянки. Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядала клопотання (заяву) у строк не більше місяця, давала дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка. Проект відведення земельної ділянки погоджувався з власником землі або землекористувачем та подавався до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймала рішення про надання земель. Якщо надання земельної ділянки провадиться районною, то сільська, Рада народних депутатів свій висновок подавала до районної Ради народних депутатів. Районна Рада народних депутатів приймала у місячний строк рішення про надання земельної ділянки. Відповідно до положень статті 22 зазначеного Земельного кодексу України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, заборонялося. Відповідно до положень статті 23 зазначеного Земельного кодексу України право власності або право постійного користування землею посвідчувалося державними актами, які видавались і реєструвались сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Зазначає, що якщо Державний акт серії ЗК 011 №00022 від 27 грудня 1993 року, на право користування ФГ "Добруник" земельними ділянками загальною площею 48,8 га, виданий відповідною радою - Углянською сільською радою, на підставі рішень цієї ради, то за рішення виконкому Тячівської районної ради від 04 квітня 1995 року №13 повинен був розробитись Проект відведення земельних ділянок, що розташовані за межами населеного пункту та технічна документація по складанню державного акту на право постійного користування землею ( п.1.9. Інструкції ) і на підставі такої документації саме Тячівська районна рада повинна була зареєструвати та видати інший державний акт на право користування земельними ділянками. Таких документів на земельні ділянки № [NUMBER] площею 5,8 га, №5 площею 8,0 га та №6 площею 16,2 га, що домальовані після 1995 року в Державний акт серії ЗК 011 №00022 від 27.12.1993 року, ніхто не виготовляв, ФГ "Добруник" не надав, тобто право користування цими ділянками, відповідно до положень ст.ст. 19, 22, 23 ЗК України (1990 року) не виникло і не могло виникнути без належного оформлення проекту відведення земель і встановлення землевпорядними організаціями меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, виданого відповідною радою, яка приймала рішення про передачу ділянок у користування. Разом з тим, виконком районної ради не мав повноважень розпоряджатися землями, оскільки це була виключна компетенція сесії районної ради. Про це свідчать рішення виконкому Тячівської районної ради від 31 січня 1992 року № 12 в частині надання у довічне володіння [PERSON] земельної ділянки в ур. Мирава для ведення фермерського господарства розміром 71 га та від 28 лютого 1992 року №63, яким виконком вирішив зареєструвати та видати [PERSON] державний акт на право користування земельною ділянкою площею 71,0 га в присілку Мирава, які по суті були зупинені рішенням 9 сесії ХХІ скликання Тячівської районної ради від 27 січня 1993 року, як прийняті з порушенням чинного законодавства і питання передачі землі у користування передано на розгляд Углянської сільської ради. Наслідком такого розгляду стала видача Углянською сільською радою ФГ "Добруник" державного акту на право постійного користування серії ЗК 011 №00022 від 27 грудня 1993 року на право користування земельними ділянками загальною площею 48,8 га. Просить визнати протиправними: рішення виконкому Тячівської районної ради від 31 січня 1992 року № 12 в частині надання у довічне володіння [PERSON] земельної ділянки в ур. Мирава для ведення фермерського господарства розміром 71,0 га; похідне від нього рішення цього ж виконкому від 28 лютого 1992 року №63 про зобов`язання зареєструвати та видати акт на право користування селянським (фермерським) господарствам, а саме [PERSON] на території Углянської сільської ради на надану земельну ділянку площею 71,0 га в присілку "Мирава" рішенням райвиконкому від 31 січня 1992 року №12 та скасувати ці рішення; визнати протиправними рішення виконкому Тячівської міської ради від 04 квітня 1995 року в частині п.2 щодо зобов`язання виконкому Углянської сільської ради оформити відповідні юридичні документи про передачу фермерському господарству "Добруник" земель площею 25 гектарів ріллі з внесенням відповідних змін в акті на постійне користування землею фермерському господарству "Добруник" та скасувати його в цій частині; визнати протиправним внесення змін до Державного акту на право постійного користування серії ЗК 011 №00022 від 27 грудня 1993 року (чи його копії), виданого Углянською сільською радою ФГ "Добруник" на право користування земельними ділянками загальною площею 48,8 га, у формі включення до цього акту додаткових ділянок [ADDRESS] площею 30,0 га без отримання рішення повноважного органу на передачу у користування земель за межами населеного пункту та без розроблення відповідного проекту відведення земельних ділянок, без перенесення меж ділянок в натуру та без технічної документація по складанню державного акту на право постійного користування землею. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, проти задоволення зустрічного позову заперечив. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти первісного позову заперечили, вимоги зустрічного позову підтримали та дали пояснення аналогічні викладеним в зустрічному позову. Крім цього, представник [PERSON] в судовому засідання подав заяву про застосування строку позовної давності, оскільки вважає, що позивач за первісним позовом пропустив строк звернення до суду. Представник Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Представник головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Представник сектору державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник Тячівської районної ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2019 року дану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 квітня 2020 року по даній справі забезпечено позов та накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: № 2124487600:02:001:0172, № 2124487600:02:001:0173, № 2124487600:02:001:0169, № 2124487600:02:001:0170, № 2124487600:02:001:0171, і № 2124487600:02:001:0174, які належать [PERSON] , до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом фермерського господарства "Добруник" до Тячівської районної державної адміністрації, [PERSON] та [PERSON] , про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Тячівської РДА № 799 від 28 жовтня 2010 року та скасування кадастрових номерів на земельні ділянки № 2124487600:02:001:0172, № 2124487600:02:001:0173, №2124487600:02:001:0169, №2124487600:02:001:0170, №2124487600:02:001:0171, і № 2124487600:02:001:0174, які відчужені [PERSON] .. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2020 року по даній справі було призначено земельно-технічну експертизу. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2021 року призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно статуту фермерського господарства "Добруник", його засновником є [PERSON] (т.1 а.с.7-15). Із рішення виконавчого комітету Тячівської районної ради народних депутатів від 31 січня 1992 року № 12 відомо, що виконком погодився з наданням у довічне успадковане володіння [PERSON] та [PERSON] для ведення фермерського господарства земельної ділянки площею 71 га, в тому числі 41 га сільгоспугідь, з яких 18 га ріллі та 23 га сінокосів, за рахунок вилучення цих земель у кооперативу "Уголька", які були йому надані рішенням райвиконкому № 50 від 13 лютого 1991 року та Тячівської районної ради від 26 квітня 1991 року. Згідно рішення виконкому Тячівської районної ради народних депутатів від 28 лютого 1992 року № 63 "Про згоду надання земельних ділянок громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства" [PERSON] видано акт на право користування селянським (фермерським) господарством на території Углянської сільської ради народних депутатів на надану земельну ділянку площею 71,0 га в присілку "Мирава" рішенням райвиконкому від 31 січня 1992 року № 12 (т.1 а.с. 24). Рішенням Тячівської районної ради від 27 січня 1993 року "про зупинення дії рішення райвиконкому в частині виділення земельної ділянки в розмірі 71 га [PERSON] і [PERSON] для ведення фермерського господарства" зупинено дію рішення райвиконкому від 31 січня 1992 року № 12 в частині надання земельної ділянки розміром 71 га в ур. "Мирава" с. Угля [PERSON] і [PERSON] , яке прийнято з порушенням чинного законодавства (т.1 а.с.72-73). Із рішення виконкому Тячівської районної ради народних депутатів № 13 від 04 квітня 1995 року "Про додаткове вилучення з землекористування радгоспу "Іскра" села Угля земель фермерському господарству "Добруник" відомо, що додатково вилучено від радгоспу "Іскра" для сільськогосподарського використання (без забудови) 28 гектарів ріллі фермерському господарству "Добруник", яка розташована між селами Угля і мала Уголька, і межує із землями вказаного фермерського господарства. Виконкому Углянської сільської ради, дирекції радгоспу "Іскра" спільно з відділом земельних ресурсів району оформити відповідні юридичні документи про передачу земель площею 28 гектарів (ріллі) з радгоспу фермерському господарству "Добруник" з внесенням відповідних змін на право постійного користування землею фермерському господарству "Добруник" (т.1 а.с. 80). Із державного акту на право постійного користування землею Серії ЗК 011 № 00022 відомо, що фермерському господарству "Добруник" на підставі рішення Углянської сільської ради від 07 вересня 1992 року надано в постійне користування земельні ділянки: № [NUMBER] площею 15,7 га, № 2 площею 9,1 га, № 3 площею 24,0 га, а на підставі рішення виконкому Тячівської міської ради від 04 квітня 1995 року надано в постійне користування земельні ділянки: № [NUMBER] площею 5,8 га, № 5 площею 8,0 га, № [NUMBER] площею 16,2 га (т.1 а.с. 16-19). Рішенням арбітражного суду Закарпатської області від 17 липня 1995 року відмовлено в позові радгоспу "Іскра" до Тячівської районної ради та фермерського господарства "Добруник" про визнання недійсним рішення Тячівського рай виконкому № 13 від 04 квітня 1995 року, яким Тячівська районна рада вилучила додатково від нього 28 га землі для фермерського господарства "Добруник". Цим же рішенням встановлено, що дане рішення прийняте Тячівською районною радою в межах своєї компетенції (т.1 а.с. 20-21). Із п. 1.4 розпорядження Голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 799 від 28 жовтня 2010 року відомо, що [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка знаходиться за межами населеного пункту Угля, в урочищі "Піддіброва", площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с. 36-37). Згідно п.7 розпорядження Голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 489 від 15 липня 2011 року "Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок" затверджено [PERSON] , жительці [ADDRESS] , проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку, яка розташована за межами населеного пункту Угля, в урочищі "Піддіброва", площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2124487600:02:001:0093 (т.1 а.с.25, 31-32). Із інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] є власником земельних ділянок за кадастровими номерами № 2124487600:02:001:0172, № 2124487600:02:001:0173, № 2124487600:02:001:0169, № 2124487600:02:001:0170, № 2124487600:02:001:0171, і № 2124487600:02:001:0174 (т.1 а.с 129 - 140). Згідно листа Углянської сільської ради № 583 від 08 квітня 2020 року, [PERSON] виготовила державний акт на земельну ділянку в кількості 2 га на площі 18 га " Піддіброва ", яка належить згідно державного акту ФГ "Добруник". ФГ "Добруник" не надавав згоди [PERSON] на вилучення земельної ділянки, і земельна ділянка в натурі не вилучалася (т.1 а.с. 145). Із висновку експерта № СЕ-19/107-21/2211-ЗТ від 31 березня 2021 року відомо, що земельні ділянки за кадастровими номерами 2124487600:02:001:0093 та 2124487600:02:001:0066 шляхом поділу були сформовані ряд земельних ділянок, в тому числі і за кадастровими номерами 2124487600:02:001:0172, 2124487600:02:001:0173, 2124487600:02:001:0169, 2124487600:02:001:0170, 2124487600:02:001:0171, і 2124487600:02:001:0174, які в свою чергу накладаються (перетинаються на земельну ділянку № [NUMBER] , яка належить ФГ "Добруник" згідно з Державним актом Серії ЗК 011 № 00022 від 27 травня 1993 року (т.2 а.с. 219-243). Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/3578-ЗТ від 10 серпня 2021 року земельна ділянка з кадастровим номером 2124487600:02:001:0093 площею 2 га, що належала [PERSON] , яка була продана [PERSON] і поділена на 6 земельних ділянок з кадастровими номерами: 2124487600:02:001:0172, 2124487600:02:001:0173, 2124487600:02:001:0169, 2124487600:02:001:0170, 2124487600:02:001:0171, і 2124487600:02:001:0174, накладається на земельну ділянку № [NUMBER] , яка належить ФГ "Добруник" згідно з Державним актом Серії ЗК 011 № 00022 від 27 травня 1993 року (т.3 а.с.2-25). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює землевпорядником Углянської сільської ради Тячівського району. На території с. Угля є земельні ділянки, що знаходяться в користуванні ФГ "Добруник". Земельна ділянка № [NUMBER] (згідно Державного акту Серії ЗК 011 № 00022 від 27 травня 1993 року) знаходиться на території с. Угля. На даній земельній ділянці знаходиться земельна ділянка [PERSON] . Землі між населеними пунктами Угля і Мала Уголька не розмежовані. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що підтримує свій висновок № СЕ-19/107-21/3578-ЗТ від 10 серпня 2021 року. Зазначив, що при складанні даного висновку досліджувалося місце розташування земельних ділянок в системі координат, тобто в площині, і не перевірялося їх місцезнаходження в конкретному населеному пункті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він робив геодезичну зйомку при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) фермерського господарства "Добруник". Дана геозйомка була проведена на підставі поданого [PERSON] державного акту на право користування земельною ділянкою. Зазначив, що спірна земельна ділянка розташована на території Углянської сільської ради, в с. Угля. V. Оцінка Суду. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 16, 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він не тільки суперечить актам цивільного законодавства, але і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст.22 ЗК України 1990 року право власностіназемлюабоправокористуваннянаданоюземельноюділянкоювиникаєпіслявстановленняземлевпоряднимиорганізаціями меж земельної ділянки в натурі (намісцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Відповідно до ст.23 ЗК України 1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Факт перебування спірної земельної ділянки у користуванні фермерського господарства "Добруник" підтверджується Державним актом на право постійного користування землею Серії ЗК 011 № 00022. Згідно ст.141 ЗК України (в редакції станом на 15 липня 2011 року, тобто на час винесення розпорядження голови Тячівської РДА № 489 від 15 липня 2011 року) підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Доказів того, що спірна земельна ділянка, яка перебувала у користуванні фермерського господарства "Добруник", була вилучена у даного господарства, чи було припинено право користування даною земельною ділянкою, суду не подано. Отже, слід визнати незаконним та скасувати п.7 розпорядження Голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 489 від 15 липня 2011 року "Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок", яким затверджено [PERSON] , жительці [ADDRESS] , проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку, яка розташована за межами населеного пункту Угля, в урочищі "Піддіброва", площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2124487600:02:001:0093, оскільки дане розпорядження порушує право фермерського господарства "Добруник" на користування спірною земельною ділянкою. Оскільки державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2 га, в урочищі "Піддіброва", в с. Угля Тячівського району, за кадастровим номером 2124487600:02:001:0093, була проведена на підставі розпорядження Голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 489 від 15 липня 2011 року, яке прийнято із порушенням закону, то її слід скасувати. Також, слід задовольнити похідні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на: земельну ділянку площею 1 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0172, для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,20 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0169, для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,20 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0170, для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,20 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0173, для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,20 га, з кадастровим номером 2124487600:02:001:0171 та 2124487600:02:001:0174, для ведення особистого селянського господарства, оскільки дані земельні ділянки були сформовані внаслідок поділу земельної ділянки за кадастровим номером 2124487600:02:001:0093, та зобов`язати [PERSON] повернути фермерському господарству "Добруник" земельну ділянку площею 2 га, яка розташована в урочищі "Піддіброва" в с. Угля Тячівського району (поділену на 6 окремих земельних ділянок). Щодо зустрічного позову слід зазначити наступне. Згідно ст.3 ЗК України 1990 року власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1, 2 ст.19 ЗК України 1990 року сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. Районні, міські, в адміністративному підпорядкуванні яких є район, Ради народних депутатів надають земельні ділянки за межами населених пунктів: із земель запасу для сільськогосподарського використання; із земель лісового і водного фонду у випадках, передбачених статтями 77 і 79 цього Кодексу; для ведення селянського (фермерського) господарства, у разі відмови в наданні земельної ділянки сільською, селищною Радою народних депутатів. Отже, приймаючи рішення від 31 січня 1992 року № 12 в частині надання у довічне володіння [PERSON] земельної ділянки в урочищі "Мирава" для ведення фермерського господарства розміром 71,0 га, рішення від 28 лютого 1992 року №63 про зобов`язання зареєструвати та видати акт на право користування селянським (фермерським) господарствам, а саме [PERSON] на території Углянської сільської ради на надану земельну ділянку площею 71,0 га в присілку "Мирава" рішенням райвиконкому від 31 січня 1992 року №12 та № 13 від 04 квітня 1995 року "Про додаткове вилучення з землекористування радгоспу "Іскра" села Угля земель фермерському господарству "Добруник" виконавчий комітет Тячівської районної ради народних депутатів діяв в межах своєї компетенції, і не порушив права та обов`язки жодних громадян. Крім цього, рішенням арбітражного суду Закарпатської області від 17 липня 1995 року відмовлено в позові радгоспу "Іскра" до Тячівської районної ради та фермерського господарства "Добруник" про визнання недійсним рішення Тячівського райвиконкому № 13 від 04 квітня 1995 року, яким Тячівська районна рада вилучила додатково від нього 28 га землі для фермерського господарства "Добруник", і цим же рішенням встановлено, що дане рішення прийняте Тячівською районною радою в межах своєї компетенції. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом не береться до уваги посилання позивача за зустрічним позовом на те, що рішенням Тячівської районної ради від 27 січня 1993 року "Про зупинення дії рішення райвиконкому в частині виділення земельної ділянки в розмірі 71 га [PERSON] і [PERSON] для ведення фермерського господарства" зупинено дію рішення райвиконкому від 31 січня 1992 року № 12 в частині надання земельної ділянки розміром 71 га в ур. "Мирава" с. Угля [PERSON] і [PERSON] , оскільки згідно Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗК 011 № 00022 земельні ділянки № 1, № 2 та № 3 надано фермерському господарству "Добруник" на підставі рішення 13 сесії 21-го скликання Углянської сільської ради народних депутатів від 07 вересня 1992 року, а земельні ділянки № 4, № 5 та № 6 надано фермерському господарству "Добруник" на підставі рішення виконавчого комітету Тячівської районної ради народних депутатів від 04 квітня 1995 року. Відповідно до п. 3.5 інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) (надалі Інструкція), затвердженої наказом Держкомзему N 28 від 15 квітня 1993 року (в редакції станом на час внесення змін Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗК 011 № 00022) у разі зміни меж, розміру, цільового призначення та умов надання земельних ділянок, що відбулися після видачі державного акта, до нього вносяться ці зміни, які фіксуються на плані зовнішніх меж і на останній сторінці державного акта. Зміни на плані зовнішніх меж викреслюються чорною тушшю, а старі межі перекреслюються червоною тушшю. Всі зміни вносяться одночасно в обидва примірники державного акта. Кожний запис про зміну меж, площі, цільового призначення та умов надання земельної ділянки посвідчується інженером-землевпорядником сільської, селищної, міської Ради народних депутатів або відділу земельних ресурсів районної державної адміністрації. Судом встановлено, що при внесенні змін до Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗК 011 № 00022 було дотримано вимог п.3.5 вищезазначеної інструкції. Отже, беручи до уваги вищенаведене та те, що оскаржувані позивачем за зустрічним позовом рішення виконкому Тячівської районної ради були прийняті в межах своєї компетенції, і на час їх прийняття не порушували жодних прав позивача за зустрічним позовом, зміни до Державного акту на право постійного користування землею Серії ЗК 011 № 00022 були внесені відповідно до вимог Інструкції, суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Суд вважає, що позивачем за первісним позовом не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, оскільки сам представник у заяві про застосування строку позовної давності зазначає, що [PERSON] 18 січня 2017 року звернувся до поліції із заявою про те, що [PERSON] та [PERSON] підробили державні акти на право власності на земельні ділянки, які перебували у користуванні ФГ "Добруник", тобто про порушення своїх прав позивач довідався в січня 2017 року, а до суду звернувся 26 листопада 2019 року. Відповідно до ч.7 та ч.8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів Тячівської районної державної адміністрації та [PERSON] в користь позивача фермерського господарства "Добруник" по 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп. сплаченого судового збору, а з відповідача [PERSON] в користь позивача фермерського господарства "Добруник" 15 765 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved