Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що 03.02.2014 року померла її мати [PERSON], актовий запис про смерть № 18 зроблений в ВДРАЦС [PERSON] РУЮ в Івано-Франківській області та не залишила заповіту, оскільки мати тривалий час важко хворіла (перенесла важку операцію з видалення жіночих органів та інсульт).\~ Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, площею 93,3 кв.м., господарських будівель і споруд: сарай, літня кухня, сарай, погріб, вбиральня, огорожа, криниця, замощення та земельні ділянки площами 0,1500 (кадастровий номер 2620855100:02:003:0509); 0,1028 (кадастровий номер 2620855100:02:003:0511); 0,0618 (кадастровий номер 2620855100:02:003:0510), які належали її матері, [PERSON], та знаходяться по вул. Гнатюка, 9 у селищі Верховина Верховинського району Івано-Франківської області. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є вона - рідна донька спадкодавця [PERSON] (дівоче прізвище «Олексюк»), що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Після закінчення 6-місячного терміну 21.10.2015 року їй було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду.\~На даний час вона фактично вступила у володіння будинкою, господарськими будівлями, та земельними ділянками, оскільки проживає в ньому, робить поточний ремонт, сплачує за всі комунальні послуги. Просить визнати за нею [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок, площею 93,3 кв.м., господарські будівлі і споруди: сарай, літню кухню, сарай, погріб, вбиральню, огорожу, криницю, замощення, які належали її матері, [PERSON] та знаходяться за по вул. Гнатюка,9 у селищі Верховина Верховинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, з обставин, що викладені у позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, головою [PERSON] селищної ради [PERSON] подано заяву у якій проти позову не заперечує та просить справу слухати без його участі. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши заяви сторін, дослідивши письмові докази, важає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 03.02.2014 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-НМ №181739 від 04.02.2014 року (а.с.30). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, площею 93,3 кв.м., господарських будівель і споруд: сарай, літня кухня, сарай, погріб, вбиральня, огорожа, криниця, замощення та земельні ділянки площами 0,1500 (кадастровий номер 2620855100:02:003:0509); 0,1028 (кадастровий номер 2620855100:02:003:0511); 0,0618 (кадастровий номер 2620855100:02:003:0510), які належали її матері, [PERSON], та знаходяться по вул. Гнатюка, 9 у селищі Верховина Верховинського району Івано-Франківської області. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], є дочкою померлої [PERSON], де в графі мати вказано - [PERSON] (а.с.8). Після одруження позивачка змінила своє прізвище з "Олексюк" на "Івахів", що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ИД №053641 від 11.01.2000 року (а.с.7). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивачки [PERSON] як доньки померлої. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Судом встановлено, що спадкоємиця за законом першої черги, а саме позивачка [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як проживала в спадковому будинку і на даний час користується будинком, який належав померлій, сплачує всі комунальні платежі, доглядає за ним, здійснює ремонт, а отже фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України позивачка являється особою, що прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (а.с.11). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу від 21 жовтня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №9, який належав [PERSON], так як відсутні правовстановлюючі документи на такий будинок (а.с.27). На спадкове майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №9, який належав [PERSON] та знаходиться в селищі Верховина вул.Гнатюка Верховинського району Івано-Франківської області мається лише будівельний паспорт, відповідно до якого померла [PERSON] є забудовником та відомості з [PERSON] селищної ради, а саме, виписка з погосподарської книги, звідки вбачається що померла [PERSON] була зареєстрована в даному житловому будинку (а.с.34-39). Відсутність реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за спадкодавцем, позбавляє можливості позивачку оформити право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №9, який належав [PERSON], а тому його право на спадкове майно слід визнати в судовому порядку. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2013 року) права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 16 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Згідно вимог ст. 19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 ст. 392 ЦК власник має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. А відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що позивачка є такою, що прийняла спадщину за законом після смерті спадкодавця, так як на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, за позивачкою слід визнати право на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а тому її позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved