Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, з 04 червня 2012 року, який був укладений виконавчим комітетом Царедарівської сільської ради Лозівського району, Харківської області. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. В зв»язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. У судове засідання від імені позивача надано суду письмову заяву, відповідно до якої, остання прохала суд, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати справу за її відсутності. Також позивач зазначила, що вона працює листоношею на території Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області і її середній заробіток складає 1000 гривень. Від імені відповідача також подано письмову заяву, відповідно до якої, він зазначив, що визнає позовні вимоги позивача, оскільки вони однією сім"єю не проживають з 14 січня 2014 року, а дитина проживає з позивачем. Крім того, відповідач зазначив, що він за станом здоров"я на обліку у лікарів не перебуває, інших осіб, окрім сина [PERSON], на утриманні не має і стягнеь за виконавчими листами з нього не проводиться. Відповідач прохав розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, постановляє рішення про його задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 04 червня 2012 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 01, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про шлюб (а.с№5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження (а.с.№6), в якому в графі батько зазначено - [PERSON], а в графі мати зазначено - [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач не надає постійної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини, так як вони не проживають однією сім"єю та мешкають за різними адресами. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Також судом було з»ясовано матеріальне становище сторін, де встановлено, що відповідач працює в ПП «Агро Маркет" трактористом (а.с.№7). Позивач працює листоношею на території Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: " Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов"язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов"язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею №11 цього ж Закону вказано, що "Сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини." Згідно статті №12 цього закону вказано, що " Виховання в сім"ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови

Outcome: approved