Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

09.12.2014 року Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї надмірно отриманої суми пенсії в розмірі 792 грн. 84 коп. При цьому позивач вказує на те, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п.3 ст.42 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" (в редакції до внесення змін у 2008 році), у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжує працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стаж після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Як зазначає позивач, Постановою Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року № 530 встановлено іншій порядок перерахунку пенсій особам, які після призначення пенсії продовжували працювати, ніж визначений ч.4 ст.42 Закону Україні "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Не погоджуючись з перерахунком пенсії, проведеним відповідачці за її заявою, [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом про зобов"язання Управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок раніше призначеної їй пенсії, з урахуванням показників середньої заробітної плати на одну людину в цілому по Україні за 2009 рік, починаючи з 01.03.2010 року. Рішенням Деснянського районного суду позов [PERSON] було задоволено. Однак, колегією суддів апеляційної інстанції вказане рішення було скасовано в повному обсязі. Як вказує позивач, при інвентаризації пенсійних справ в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва було виявлено відсутність рішень Апеляційного суду м.Києва в справах, по яким здійснено перерахунок та виплату пенсії на підставі рішень суду про зобов"язання Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі статтею 40,42 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". При отриманні рішення Апеляційного суду м.Києва по справі [PERSON] її пенсійну справу було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства та виявлено, що у відповідачки виникла переплата пенсії в розмірі 792 грн. 84 коп. за період з 13.03.2014 року по 31.05.2014 року. У зв"язку з чим на адресу [PERSON] було направлено претензію від 04.11.2014 року про сплату у добровільному порядку суми надмірно виплаченої пенсії у розмірі 792 грн. 84 коп., яку відповідачка не сплатила, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на викладені обставини, а також те, що відповідачка не погоджується добровільно повернути незаконно отримані бюджетні кошти, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути зі [PERSON] 792 грн. 84 коп. В судовому засіданні представник позивача Садова О.Г. позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечує. При цьому вказує на те, що її адміністративна справа в Деснянському районному суді м.Києва була розглянута без її участі, хоча вона не заявляла клопотання про розгляд справи за її відсутності. Також, її не було повідомлено про перегляд її справи в апеляційній інстанції, копії рішення вона не отримувала. Таким чином вона не могла повідомити Управління Пенсійного фонду в Деснянському районі м.Києва про те, чого не знала. Про те, що в неї виникла переплата пенсії на суму 792 грн. 84 коп. вона дізналась з претензії позивача від 04.11.2014 року. Відповідачка зазначає, що Управління Пенсійного фонду подало апеляційну скаргу на рішення районного суду, то саме воно повинно було контролювати її розгляд в апеляційній інстанції, чого не відбулося. Звернутися до суду з даним позовом Управління Пенсійного фонду в Деснянському районі м.Києва спонукав лист Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві за № 997. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] вважає, що її вина відсутня в переплаті пенсії, тому просить відмовити Управлінню Пенсійного фонду в Деснянському районі м.Києва в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва Садової О.Г., відповідачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в М.Києві № 997 від 21.05.2014 року у відповідачки виникла переплата пенсії в сумі 792 грн. 84 коп. за період з 13.03.2014 року по 31.05.2014 року. Як зазначено в листі, переплата виникла з причини перерахунку (скасування рішення суду) (а.с.6). Як пояснила в судовому засіданні представник позивача Садова О.Г., відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Києва від 29.09.2011 року було задоволено позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду в Деснянському районі м.Києва про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії. При цьому зобов"язано Управління Пенсійного фонду в Деснянському районі м.Києва здійснити з 01.03.2010 року перерахунок та виплату [PERSON] пенсії з застосуванням показників заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік, з урахуванням проведених виплат. Як вказує представник Управління, 07.11.2011 року [PERSON] звернулась до Управління із заявою про виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 29.09.2011 року. На підставі вказаного рішення відповідачці було здійснено перерахунок пенсії. Проте, на вказане рішення від 29.09.2011 року Управління Пенсійного фонду подало апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2013 року рішення Деснянського районного суду м.Києва від 29.09.2011 року було скасовано. Після отримання рішення апеляційної інстанції пенсійну справу [PERSON] було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Внаслідок невірного відпрацювання пенсійної справи відповідачки виникла переплата її пенсії. Згідно повідомлення Управління з координації та контролю за виплатою пенсій переплата становить 792 грн. 84 коп. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача Садова О.Г. просить стягнути зі [PERSON] переплату пенсії в розмірі 792 грн. 84 коп. Вказані доводи представника Управління Пенсійного фонду в Деснянському районі м.Києва Садової О.Г. суд вважає обґрунтованими, виходячи з наступного. Так, статтею 102 Закону України № 1788 "Про пенсійне забезпечення" визначено обов"язок пенсіонерів повідомляти органи, що призначають пенсії про зміну умов, що впливають на виплату пенсій. Пенсіонери зобов"язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов"язку і одержання у зв"язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов"язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом ч.1 ст.1215 ЦК України слід розуміти, що поверненню підлягає безпідставно набуте майно у вигляді пенсії внаслідок рахункової помилки. Претензією від 04.11.2014 року позивач повідомляв відповідачку [PERSON] про необхідність погашення заборгованості з надмірно отриманої нею пенсії, однак, відповідачка добровільно її не сплатила. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч.1,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає недоведеними доводи відповідачки про те, що переплата виникла з вини Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва, та прийшов до висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення зі [PERSON] грошових коштів у виді переплати пенсії в розмірі 792 грн. 84 коп. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, а позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] судовій збір на користь держави в сумі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved