Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 06 липня 2007 року, актовий запис № 337; стягнути із [PERSON], на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 06 липня 2007 року між нею і відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Між сторонами часто виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дочка. Протягом шести місяців [PERSON] до [PERSON]проживають окремо та не ведуть спільне господарство. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя суперечить особистим інтересам кожного з них, а примирення не можливе.Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. У зв'язку з наведеним, та тим, що шлюб носить лише формальний характер та а відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, позивач змушена була звернутися до суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 20липня2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав до суд заяву та шляхом зареєстрованого електронного звернення громадян, де просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу із [PERSON] та проти стягнення з нього аліментів, у розмірі заявленому позивачем на утримання дочки, не заперечував. (а.с. 40, 41) Суд, вислухавши позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 06липня 2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, зроблено відповідний актовий запис за № 337. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. (а.с.9) Від спільного подружнього життя у сторін [PERSON] та [PERSON], [INFO] народилась дочка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського районуКиївської області, актовий запис № 74. (а.с.10) Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,проживають окремо, продовжувати подальше спільне життя не бажають, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню, оскільки подальше його збереження без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у заявленому позивачем розмірі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і в цій частині, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі - 3 000 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави та користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved