Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

06.01.2015 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2012 року після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, набула право власності на 6/10 частину житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в м. Охтирка Сумської області та який розташований на земельній ділянці Охтирської міської ради. Власником 4/10 частини вищевказаного житлового будинку є [PERSON] Отримавши у спадщину житловий будинок з господарчими спорудами, з метою приватизації 6/10 частини даної земельної ділянки, звернулася до ПП "Бюро землевпорядного проектування" з питанням щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на земельну ділянку по [ADDRESS] в м. Охтирка Сумської області, в результаті виготовлення ПП "Бюро землевпорядного проектування" вищевказаної технічної документації виявилося, що суміжна земельна ділянка по [ADDRESS], на яку виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, накладається на земельну ділянку по [ADDRESS] таким чином, що частина належного їй житлового будинку та сарай знаходяться на приватній земельній ділянці по [ADDRESS]. На даний час позивачка обмежена у здійсненні свого права власності на належну їй земельну ділянку, не може внести відомості про неї до Державного земельного кадастру, так як частина належної їй земельної ділянки опинилась у власності суміжного землекористувача, відповідачки у справі. У зв'язку з цим, збільшивши свої позовні вимоги, просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 285664, виданий Охтирською міською радою 07.09.2006 року на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] в м. Охтирка, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № 5910200000:13:002:0004, скасувати запис № 010661400403 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; скасувати державну реєстрацію та конфігурацію земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Охтирка Сумської області; визнати недійсним та скасувати рішення Охтирської міської ради від 28.07.2006 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам України" в частині розміру площі земельної ділянки по [ADDRESS] в м. Охтирка Сумської області, що передана у приватну власність [PERSON], що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] у м. Охтирка. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином, її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з вищевикладених підстав, просив їх задовольнити. Представники Охтирської міської ради та Реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи маються заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги залишають на розсуд суду. Представники Управління Держземагенства в Охтирському районі, третьої особи ПП "Бюро землевпорядного проектування" у судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у її відсутності, з позовними вимогами згодна. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 21.08.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-890, посвідченого державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником 6/10 частини житлового будинку жил. пл. 30,1 кв.м., загальною площею 64,5 кв.м, з господарчими спорудами (сіни а, сарай Б, літня кухня В, прибудова в, гараж Г, хвіртка № 1, огорожа № 2), що знаходиться по [ADDRESS] у м. Охтирка Сумської області, розташованого на земельній ділянці Охтирської міської ради (а.с. 11). Рішенням Охтирської міської ради № 859-МР від 30.07.2013 р. "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою", [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (а.с. 12). Із схеми розміщення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] м. Охтирка, яка мається в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що розроблена приватним підприємством "Бюро землевпорядного проектування" на виконання вищевказаного рішення Охтирської міської ради на замовлення позивачки, вбачається, що частина земельної ділянки по [ADDRESS] м. Охтирка, на якій розташований житловий будинок і сарай, є частиною також і земельної ділянки по [ADDRESS] м. Охтирка. Директор ПП "Бюро землевпорядного проектування" [PERSON], який надав суду допомогу при огляді вказаної схеми, у судовому засіданні пояснив, що при виготовленні технічної документації на земельну ділянку землевпорядна організація зобов'язана враховувати державні акти на сусідні земельні ділянки, робити прив'язки до координат меж цих земельних ділянок. При обмірі ним земельної ділянки по [ADDRESS] у місті Охтирка з'ясувалося, що фактично вона менша, ніж рахується по документам, що на його думку виникло внаслідок технічної помилки в промірах. Незважаючи на те, що в акті погодження меж вказано, що межі земельної ділянки по [ADDRESS] у м. Охтирка проходять по огорожі (забору), дана земельна ділянка накладається на сусідню земельну ділянку по [ADDRESS] м. Охтирка, внаслідок чого сарай і частина житлового будинку по [ADDRESS] м. Охтирка знаходяться на земельній ділянці по [ADDRESS] у м. Охтирка. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 16.12.1993 року № 577 земельна ділянка площею 986 кв.м. для індивідуального житлового будівництва, яка розташована в м. Охтирка по [ADDRESS], передано у приватну власність [PERSON] (а.с. 47 на звороті). В подальшому Охтирська міська рада уточнила розмір земельної ділянки, переданої згідно вказаного рішення [PERSON], та рішенням четвертої сесії п'ятого скликання Охтирської міської ради від 28.07.2006 року затвердила технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право [PERSON] на уточнену площу 0,10 га (а.с. 47). На підставі вищевказаного рішення Охтирської міськради видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 285664 від 07.09.2006 року, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по [ADDRESS] у м. Охтирка Сумської області, кадастровий номер земельної ділянки 5910200000:13:002:0004. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010661400403 (а.с. 28). Згідно п. 1.12. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 р. № 43, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 р. за № 354/3647 - складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Згідно п. 1.15 вказаної вище Інструкції - розробку технічної документації з складання державного акта на право власності або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів. Згідно п. 2.1 Інструкції - роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: - підготовчі роботи; - встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; - складання кадастрового плану земельної ділянки; - заповнення бланка державного акта. Межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка. За результатами кадастрової зйомки земельної ділянки складається кадастровий план земельної ділянки. Елементи, які містяться в кадастровому плані земельної ділянки, містяться на плані меж земельної ділянки на бланку державного акта на право приватної власності на землю (п. 2.3, 2.4, 2.6, 2.8 Інструкції). Матеріали справи не містять доказів того, що до видачі державного акту на право приватної власності на землю відповідними державними органами у передбаченому законом порядку суміжна межа між домоволодіннями по [ADDRESS] та [ADDRESS] м. Охтирка була встановлена таким чином, що проходила по сараю та житловому будинку домоволодіння по [ADDRESS] м. Охтирка. Як зазначено у ст. 321 Цивільного Кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і у порядку, встановлених законом. У статті 155 частині 1 Земельного Кодексу України закріплено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 1 ст. 393 Цивільного Кодексу України, правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Як вбачається з акту погодження і закріплення в натурі меж земельної ділянки від 30.05.2006 року, межі земельної ділянки [PERSON] визначені по огорожі (а.с. 50), хоча під час виготовлення документації ПП "Бюро землевпорядного проектування" виявлено у державному акті [PERSON] іншу конфігурацію земельної ділянки. Виходячи з обставин справи, суд погоджується з доводами позивачки щодо наявності порушення її прав власності на житловий будинок та господарчі споруди внаслідок виготовлення державного акту [PERSON], відповідно до якого нерухомі будівлі позивачки частково розташовані на сусідній земельній ділянці [PERSON], що не відповідає фактичним межам земельних ділянок між вказаними домоволодіннями. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, право володіння земельною ділянкою підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки на час реєстрації державного акту [PERSON] по [ADDRESS] у м. Охтирка діяв порядок, який передбачав реєстрацію державних актів у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, то позовна вимога про скасування даного запису є обґрунтованою. Стаття 37 Закону України "Про державний земельний кадастр" передбачає внесення виправлень у відомостях про земельну ділянку на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим, визнання даного позову відповідачами не суперечить закону та не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати на прохання представника позивачки залишаються за нею.

Outcome: approved