Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

У вересні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Голови правління гаражно-будівельного кооперативу «Дружба» Харченка В.І. про зобов`язання не чинити перешкод в користуванні власністю та зобов`язання видати пропуск до гаража № [NUMBER] . В обгрутування своїх вимог посилається на те, що він є власником гаражного боксу № [NUMBER] , що знаходиться на території ГБК «Дружба». Позивач зазначає, що з 2010 р. у нього виникли проблеми у користуванні своєю власністю, а саме відповідач не допускає його на територію ГБК «Дружба», чим унеможливлює користування позивачем своїм майном. Окрім того позивач зазначає, що відповідачем не був виданий пропуск позивачеві на територію ГБК «Дружба», який є підставою для проходу на територію вказаного кооперативу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до Голови правління гаражно-будівельного кооперативу «Дружба» Харченка В.І. про зобов`язання не чинити перешкод в користуванні власністю, відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 25.11.2020 року вказану ухвалу від 10.09.2020 р. скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 12.01.2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 24.02.2021 р. відповідачем до суду було подано відзив у якому він повністю заперечує проти позову, посилаючись на те, що він будь-яких перешкод у користуванні майном позивачеві не чинить. Відповідач визнає факт відсутності у позивача спеціального пропуску на територію ГБК «Дружба», однак зазначає про спеціальне розпорядження, яким голова ГБК «Дружба» надав дозвіл на прохід позивача не територію вказаного кооперативу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 16.03.2004р., [PERSON] є власником гаражного боксу № [NUMBER] на території ГБК «Дружба» (а.с. 9). В заяві від 02.09.2009р. на ім`я начальника Святошинського РУГУ МВС України у м. Києві, підписаної відповідачем Харченком В.І. , [PERSON] самовільно заходить на територію ГБК «Дружба», не будучи власником жодного з гаражів (а.с. 10). В виписці з протоколу № 20 від 14.03.2009р. зазначено, що [PERSON] не являється членом ГБК "Дружба" (а.с. 11). Розпорядженням від 05.11.2013 р. № 313 [PERSON] було надано доступ до ГБК «Дружба» без пред`явлення пропуску (а.с. 4). Як зазначає відповідач, за наявності такого розпорядження, позивачеві повністю надано умови для реалізації свого права власності на гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Дружба». Крім того, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2010р. задоволено позов [PERSON] та зобов`язано ГБК "Дружба" в особі його правління та членів ГБК усунути [PERSON] та [PERSON] перешкоди у користуванні гаражними боксами шляхом надання права вільного доступу на територію ГБК, вільного доступу до гаражів з правом користування ними (а.с. 7-8). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2017р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 5.09.2017р., яким відмовлено в позові [PERSON] до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних наражів "Дружба", голови кооперативу Харченка В.І. про усунення перешкод в користуванні власністю, встановлено, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2010р. виконано в повному обсязі, на що вказує постанова державного виконавця від 6.11.2013р. про закінчення виконавчого провадження. На виконання зазначеного рішення головою правління КБЕІГ "Дружба" 5.11.2013р. було видане розпорядження про безперешкодний допуск стягувачів на територію ГБК та до належних їм гаражів (а.с.66-68). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, у п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз`яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Оскільки позивачем не надано доказів здійснення перешкод в користуванні належним йому гаражним боксом в період з 2017 по день звернення до суду з даним позовом, а також не зазначено, якими саме діями відповідача йому чиняться перешкоди після виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.06.2010р., у суду немає підстав для задоволення позову в цій частині. В той же час з матеріалів справи, відзиву відповідача, а також судових рішень вбачається, що позивачу до цього часу не виданий відповідний пропуск, що дає право перебування та території ГБК "Дружба" з метою користування власністю - належним йому гаражним боксом. Не спростований даний факт і відповідачем та не надано доказів того, що позивач запрошувався, але не з`являвся чи відмовлявся від отримання вказаного пропуску. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню - в частині вимоги про зобов`язання відповідача видати позивачу пропуск, який є підставою для проходу на територію вказаного кооперативу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial