Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

позивач звернулась до суду із позовом до ПАТ «Дельта банк» та Львівського відділення №4 ПАТ "Дельта Банку" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.08.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №20004008297910 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у доларах США у відділенні №4 АТ "Дельта Банк", в сумі 16000,00 ( шістнадцять тисяч 00 центів) доларів США. На виконання п. 1.3. Договору, Банк прийняв 05 серпня 2014 року, а вкладник передав в управління банку грошові кошти в сумі 16 000,00 доларів США на строк з 05 серпня 2014 року по 04 вересня 2014 року включно зі сплатою процентів. Відповідно до п. 1.9. Договору, Банк нараховує відсотки за вкладом і виплачує одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок [NUMBER] відкритий на ім'я вкладника в установі банку. Відповідно до п. 1.10 Договору вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок [NUMBER] коштів. 17 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем був підписаний Договір №005-13532-170214 на відкриття та обслуговування поточного рахунку [NUMBER], операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів. На 03.11.2014 Банк перерахував на поточний рахунок [NUMBER] суму 16 224,33 доларів США. 03.11.2014 року позивач звернулась до Банку із заявою про повернення вкладу поточного рахунку [NUMBER]. 13.11.2014 позивач звернувся до Банку та НБУ про замовлення готівки в касі банку в межах 15000 грн на добу в еквіваленті по курсу НБУ для зняття коштів поточного рахунку [NUMBER]. Станом на дату подання позовної заяви Відповідачем нічого не виплачено. Залишок на поточному рахунку [NUMBER] складає 16224,33 долари США ( шістнадцять тисяч двісті двадцять два долари США 33 центи ) який не повернуто до цього часу. На неодноразові звернення позивача працівники Банку відповідали, що немає можливості сплатити дану суму, оскільки немає готівки, за допомогою банкомату також неможливо отримати цю суму, з тієї самої причини. У зв'язку з цим, позивач змушена звертатись до суду за захистом своїх порушених прав та вважає, що її вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснення дала аналогічні вищенаведеним, просить позов задоволити. У судове засідання представники відповідачів не з'явились з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду. Заперечень на позовну заяву представниками відповідачів суду подано не було. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підстав наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №20004008297910 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у доларах США у відділенні №4 АТ "Дельта Банк", в сумі 16 000,00 ( шістнадцять тисяч 00 центів) доларів США на строк з 05 серпня 2014 року по 04 вересня 2014 року /а.с.9/. Відповідно до п. 1.10 Договору вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі Банку коштів /а.с.9 З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталась до відповідача з заявами про отримання депозитного вкладу. Даний факт підтверджується заявою позивача на ім'я Голови Ради Директорів ПАТ "Дельта Банк" від 03.11.2014 /а.с.11/. Зазначені спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577. У відповідності зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до положень ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК, України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч.2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно зі п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача. Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved