Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

В травні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11074989000 (реєстраційний номер в системі обліку банку - 11074989001), укладеним 10.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і позичальником [PERSON], в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за яким між АКІБ «УкрСиббанк» і поручителем [PERSON] було укладено договір поруки № 58426 від 10.11.2006 року, - у загальному розмірі 1053630,11 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 630209,83 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 419755,54 грн.). Мотивуючи свої позовні вимоги, ПАТ «Дельта Банк» також зазначив, що відповідно до укладеного 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором № 11074989000 від 10.11.2006 року (реєстраційний номер в системі обліку банку - 11074989001). Під час судового розгляду даної справи відповідач [PERSON] пред'явила зустрічний позов до ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання договору поруки № 58426 від 10.11.2006 року та додаткової угоди № 1 від 31.03.2009 року до цього договору поруки припиненими. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказує, що, враховуючи те, що умовами вказаного договору поруки строк припинення поруки не встановлено, а строк виконання основного зобов'язання згідно кредитного договору № 11074989000 (реєстраційний номер в системі обліку банку - 11074989001) від 10.11.2006 року визначено моментом пред'явлення вимоги, а також те, що кредитор - ПАТ «УкрСиббанк» протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання згідно розділу 11згаданого кредитного договору не пред'являв вимоги до поручителя, та протягом року з дня укладання договору поруки № 58426 від 10.11.2006 року не пред'явив позову до поручителя, то існують беззаперечні підстави для визнання цього договору поруки припиненим з 1 квітня 2010 року. Згідно з ухвалою суду від 19 січня 2015 року позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду. Таким чином, суд розглядає дану справу в межах пред'явленого [PERSON] зустрічного позову. Позивач [PERSON] веде дану справу в суді через свого представника - Муконіна О.В., який просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги своєї довірительки, про що пожав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідачі ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про одержання ними судових повісток. Відповідач [PERSON] також не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з договором про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір) № 11074989000 від 10.11.2006 року АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ЗАТ «УкрСиббанк», назва якого згодом була змінена на ПАТ «УкрСиббанк», надав [PERSON] кредит у розмірі 80500,00 дол.США на строк користування 84 місяці, із сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів з дати видачі кредиту за процентною ставкою у розмірі 11,0 % річних, з переглядом процентної ставки кожного наступного місяця кредитування відповідно до умов цього договору, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 10.11.2013 року. 31 березня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» та позичальник [PERSON] уклали додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 11074989000 від 10.11.2006 року, за умовами якої, зокрема, сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11074989000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме № 11074989001, та сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту, про зміну кінцевого терміну кредиту за договором, а саме до 10.11.2015 року, та про зміну графіка погашення кредиту за договором шляхом викладення Додатку № 1 до договору у новій редакції. Проте позичальник [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за цим кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 10.04.2014 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за цим кредитним договором склав 88701,23 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на вказану дату становить1053630,11 грн., з яких : заборгованість за кредитом - 53055,04 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 630209,83 грен. ; заборгованість по процентах за користування кредитом - 35646,19 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 423420,28 грн. Пунктом 9.5. цього кредитного договору встановлено, що строк дії даного договору встановлюється з дня укладення цього договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій та/або пені у разі її нарахування. Розділ 11 цього кредитного договору встановлює порядок дострокового повернення кредиту, а саме, що сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п.п.2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14. цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги_ про дострокове повернення кредиту від банку. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON] (яка в травні 2011 року змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», а в подальшому змінила прізвище з «[PERSON]» на «Петрович»), про що між АКІБ «УкрСиббанк», позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № 58426 від 10.11.2006 року. У зв'язку з укладенням 31.03.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та позичальником [PERSON] додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 11074989000 від 10.11.2006 року, 31.03.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк», позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 58426 від 10.11.2006 року, за умовами якої, зокрема, поручитель надає свою згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором, а саме : сума кредитного договору - 80500,00 дол.США, що дорівнює еквіваленту 619850,00 грн. за курсом НБУ на день укладення додаткової угоди ; кінцевий термін виконання основного зобов'язання - 10.11.2015 року. Згідно п.п.1.1., 1.3., 1.4. цього договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 11074989000 від 10.11.2006 р. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Пункт 2.2. цього договору поруки передбачає, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання на 5-й день з моменту невиконання своїх зобов'язань позичальником по кредитному договору. Відповідно до п.3.2. цього договору поруки, порука припиняється з припиненням всіх зобов'язань позичальника по кредитному договору. Таким чином, у цьому договорі поруки не встановлено строку припинення поруки. Вирішуючи дану справу, суд виходить з роз'яснень, які містяться в п.3 „Спори щодо забезпечення виконання зобов'язань" листа Верховного Суду України від 01.07.2012 року „Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, за 1 півріччя 2012р.", а саме : „Відповідно до ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК). Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки". Така ж позиція висловлена в листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року № 10-1393/0/4-12 „Про практику застосування судоми законодавства при вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин". Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляду спорів, які виникають з кредитних правовідносин» встановлено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогами статті 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Теорія цивільного права виходить з того, що в першу чергу сторони мають право самостійно в договорі поруки визначати строк для заявлення вимог до поручителя. Вказаний строк може бути передбачений в договорі (договірний строк) або визначений в законі (законний строк). За відсутності відповідної договірної умови слід застосовувати строки, передбачені у ч. 4 ст. 559 ЦК України. Законний строк може бути різної тривалості: 6 місяців - для зобов'язань з визначеним строком виконання та 1 рік - для зобов'язань, строк виконання яких не визначений або визначений моментом пред'явлення вимоги. За своєю правовою природою строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), що принципово впливає на вирішення ряду питань: 1) його закінчення є підставою для припинення поруки; 2) у випадку пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не може бути поновлено, зупинено чи перервано з підстав, передбачених у ст. ст. 263, 264, ч. 5 ст. 267 ЦК України; 3) суд зобов'язаний самостійно застосовувати норми про строк на відміну від строку позовної давності, який застосовується судом за заявою сторін; 4) у випадку, якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно одержаного кредитором; 5) встановивши факт закінчення строку, суд відмовляє кредитору в позові за відсутністю у нього права вимагати стягнення боргу з поручителя, що припинилося у зв'язку з його спливом. Як випливає із ч. 4 ст. 559 ЦКУ в межах зазначеного строку кредитор повинен звернутися до поручителя з вимогою про примусове виконання взятого ним зобов'язання. Виходячи із того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а строком існування (дії) самого зобов'язання поруки (преклюзивність строку), варто зазначити, що і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. З огляду на вказане, доцільно тлумачити використовуваний в ч. 4 ст. 559 ЦК України термін "вимога" в широкому значенні - маючи на увазі будь-яку вимогу кредитора до поручителя, в тому числі і позовну. Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія, і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. З договору поруки № 58426 від 10.11.2006 року вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова цього договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст.251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. З огляду на наведене та враховуючи те, що за умовами договору поруки № 58426 від 10.11.2006 року строк припинення поруки не встановлено, а строк виконання основного зобов'язання згідно кредитного договору № 11074989000 від 10.11.2006 року визначено моментом пред'явлення вимоги, а також те що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, згідно розділу 11 кредитного договору № 11074989000 від 10.11.2006 року не пред'явяв вимоги до поручителя, та протягом року з дня укладання вказаного договору поруки не пред'явив позову до поручителя, тому суд погоджується з доводами позивача щодо того, що у даному разі існують беззаперечні підстави для визнання вищевказаного договору поруки з додатком № 1 від 31.03.2009 року припиненим. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача ПАТ «УкрСиббанк» на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., пов'язані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved