Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів ПАТ "Українська транспортна страхова компанія", [PERSON] про відшкодування збитків завданих внаслідок ДТП та моральної шкоди, посилаючись на те, що 01.11.2013 року близько 09:40 годин водій [PERSON], керуючи автомобілем М-2141 р/н [NUMBER] по вул. Р.Люксембург в смт. Покровське Дніпропетровської області не надав дорогу автомобілю "Рено Сандеро" р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який наближався праворуч, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. Під час ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження. 20.11.2013 року постановою суду винним у скоєнні ДП був визнаний [PERSON], який був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ "Українська транспортна страхова компанія". В результаті зіткнення ТЗ автомобіль "Рено Сандеро" р/н [NUMBER] був пошкоджений та згідно звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку становить 74893,60 грн. Вартість автотоварознавчого дослідження складає 500 грн. В телефонному режимі ПАТ "УТСК" повідомило позивачку про те, що в м. Дніпропетровську відсутні представники страхової компанії, які повинні займатись відшкодуванням страхових випадків, тому позивачка була змушена нести витрати на відправку документів до головного офісу ПАТ "УТСК" в м. Київ, в зв`язку з чим позивачка понесла витрати на загальну суму 50,44 грн. 13.11.2013 року позивачка звернулась до ПАТ "УТСК" із заявою про виплату страхового відшкодування, однак ніякої інформації про причини затримки відшкодування не отримала. Строк у 90 днів для виплати страхового відшкодування з дня подачі заяви минув 12.02.2014 року, але ПАТ "УТСК" так і не виплатив страхове відшкодування, яке повинно було становити 49500 грн., а також 500 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, 50,44 грн. поштових витрат на відправку документів. а всього: 50050,44 грн. До того ж, з [PERSON] позивачка просить стягнути суму недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди, а саме: 25393,60 грн. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, яку позивачка в позовній заяві обгрунтувала тим, що їй було вкрай неприємно тривалий термін не мати можливості керувати і користуватись автомобілем, який суттєво втратив товарну вартість і вигляд; їй приходиться немало нервувати через те, що вона не має грошей, необхідних для ремонту автомобіля, при цьому [PERSON] не вживає жодних заходів по відшкодуванню завданих збитків; вона суттєво нервувала через проведення великої кількості часу на СТО, а потім виконувала свої трудові обов`язки у вечірній час та вихідні дні; вона майже півроку не може користуватися у повній мірі своїм рухомим майном, що суттєво вплинуло на її звичайний режим роботи та життя. На підставі вищевикладеного позивачка просила стягнути з ПАТ "УТСК" на її користь: 49500 грн. страхового відшкодування, 500 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, 50,44 грн. поштових витрат і судові витрати; та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь матеріальні збитки в розмірі 25393,60 грн. та 5000 грн. моральної шкоди. Відповідач ПАТ "УТСК" направило до суду письмові заперечення проти позову в яких вважають позовні вимоги до їх підприємства обгрунтованими частково, а саме на суму 49500 грн., оскільки ліміт страхового відшкодування становить 50000 грн. за мінусом франшизи 500 грн., а тому вважають, що будь-які майнові вимоги у сумі, що перевищують зазначений ліміт відповідальності Страховика є безпідставними та не грунтуються на жодній нормі Закону про обов`язкове страхування. Відповідач [PERSON] письмових заперечень проти позову суду не надав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, спираючись на доводи, викладені в поданому позові та суду пояснила, що вона є власником постраждалого в ДТП автомобіля, до цього часу ніяких виплат в рахунок відшкодування завданого збитку вона не отримала, але встигла відремонтувати за власні кошти автомобіль частково. На даний час вона не займається підприємницькою діяльністю приблизно з квітня 2013 року. Моральну шкоду обгрунтовує тим, що в зв`язку із пошкодженням автомобіля вона не в змозі підтримувати нормальний ритм свого життя, а саме: возити дитину до дитячого садочку, а другу дитину-інваліда возити до лікарні в м. Дніпропетровськ. Також вона витратила багато часу на поїздки до СТО (близько 5 разів), до того ж не могла повноцінно робити та допомогати своєму чоловіку по роботі. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставі доводів, викладених в поданому позові та зазначив, що при проведенні автотоварознавчого дослідження відповідач [PERSON] був присутнім, зауважень не мав. На даний час автомобіль частково відремонтований за кошти позивачки, але до теперішнього часу будь-яких відшкодувань в рахунок матеріальної шкоди позивачкою не отримано. Також представник позивачки додав, що обгрунтуванням моральної шкоди є те, що був порушений нервовий стан позивачки, нормальний режим життя. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково на суму 16000 грн., оскільки вважає, що в нього та позивачки обоюдна форма вини у вчиненні вказаного ДТП, але позивачку не притягали до адміністративної відповідальності за це ДТП, а його притягнули. Він був присутнім при проведенні автотоварознавчого дослідження, з висновком згоден. Відповідач ПАТ "УТСК" свого представника в судове засідання не направило, але направило заяву про розгляд справи в їх відсутності на підставі заперечень проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено: Згідно копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля RENAULT SANDERO р/н [NUMBER] (а.с. 7). Згідно копії постанов Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2013 року та 05.12.2013 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності за те, що 01.11.2013 року близько 09:40 годин водій [PERSON], керуючи автомобілем М-2141 р/н [NUMBER] по вул. Р. Люксембург в смт. Покровське не надав дорогу транспортному засобу "Рено Сандеро" р/н [NUMBER], який наближався праворуч. Внаслідок ДТП ніхто не постраждав, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода. (а.с. 8,9). Згідно копії довідки, виданої ст. інспектором ВДАІ Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, внаслідок ДТП транспортний засіб RENAULT SANDERO р/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження: деформація передньої лівої частини автомобіля, та лівої бокової частини автомобіля (а.с. 10). Згідно копії полісу № АС4434170 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПАТ "УТСК", страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн. та встановлено розмір франшизи 500 грн. За даним полісом страхувальником є [PERSON] та забезпечений транспортний засіб М-2141 р/н [NUMBER] (а.с. 14). Згідно копі заяви [PERSON] від 13.11.2013 року видно, що дійсно позивачка звернулась до ПАТ "УТСК" із заявою про отримання страхового відшкодування (а.с. 15). Згідно копії звіту № 0311 ПП "НАДЯРА" від 13.11.2013 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля RENAULT SANDERO р/н [NUMBER] в результаті його пошкодження складає: 74893,60 грн. (а.с. 16-34). Згідно квитанції № 0211 від 13.11.2013 року ПП "НАДЯРА" прийняло від [PERSON] 500 грн. за визначення розміру збитків завданого власнику. Звіт № 0311 (а.с. 35). Згідно копій описів вкладенні у цінний лист направлений до ПАТ "УТСК" та чеків до нього видно, що дійсно [PERSON] направила документи для отримання страхового відшкодування на адресу ПАТ "УТСК" та вартість цих відправлень становить 50,44 грн. (а.с. 36, 37). Відповідачі на момент розгляду справи не надали суду доказів сплати завданих матеріальних та моральних збитків позивачці. Суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, входячи з наступних підстав: Згідно ст. 9 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказує, що виплата страхового відшкодування здійснюється не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Згідно зі ст. 988 ЦК України у випадку настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладає обов`язок визначення розміру завданої матеріальної шкоди власнику наземного транспортного засобу на страховика. Судом встановлено, що ПАТ "УТСК" у встановлений законодавством 90-денний строк взяті на себе зобов`язання за полісом № АС/4434170 по здійсненню страхового відшкодування не виконала, а також не виконала оплату вартості проведеної експертної оцінки автотоварознавчого дослідження, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. До того ж, через відсутність регіонального представника ПАТ "УТСК" на території м. Дніпропетровськ, позивачка понесла витрати, пов`язані з пересилкою документації по здійсненню страхового відшкодування, які також підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача ПАТ "УТСК" слід стягнути на користь позивачки: - 49500 грн. - страхового відшкодування згідно полісу № АС/4434170; - 500 грн. - витрат на проведення автотоварознавчого дослідження; - 50,44 грн. - поштових витрат; а всього - 50050,44 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ "УТСК" слід стягнути на користь позивачки судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 500,52 грн. - судовий збір. Позовні ж вимоги до відповідача [PERSON]. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п. 32.7 ст. 32 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова компанія не відшкодовує шкоду, пов`язаною із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Згідно ст. 1194 ЦК України, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди: - 16249,33 грн. - частину вартості відновлювального ремонту автомобіля, як різницю суми між страховим відшкодуванням та фактичною сумою відновлювального ремонту автомобіля; - 9144,27 грн. - за втрату товарної вартості автомобіля. Тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди на суму 5000 грн., оскільки дійсно позивачка зазнала моральних страждань через пошкодження її майна та обгрунтувала ці страждання, але сума морального відшкодування є завищеною, а тому стягнення 2000 грн. в раунок відшкодування моральної шкоди буде співмірним зазнаним позивачкою моральних страждань та достатнім для відновлення її порушених прав в цій частині. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки судові витрати пропорційні задоволеним позовним вимогам, а саме 273,91 грн. - судовий збір. Судом не приймаються твердження відповідача [PERSON], як підстава для часткового відшкодування матеріальної шкоди, доводи про те, що позивачка також винна у скоєнні даного ДТП, оскільки ці твердження не підтверджені належними та допустимими доказами. Постанова суду про притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності набрала законної сили і ніким оскаржена не була, доказів притягнення позивачки [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення даного ДТП суду надано не було та в матеріалах справи відсутні. Інших підстав для визначення меншого розміру в рахунок відшкодування матеріальної шкоди відповідачем [PERSON] суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України з позивачки [PERSON] слід стягнути в прибуток держави суму недоплаченого судового збору в сумі 30,01 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial