Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №Ф2337/08-08 (А020200) від 04.09.2008 року в загальній сумі 73455,69 доларів США, що в еквіваленті з офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2015 року складає 1699764,66 грн., у тому числі: 47052,00 доларів США що в еквіваленті складає 1088783,28 грн. неповернутої суми кредиту, 16398,90 доларів США, що в еквіваленті складає 379470,54 грн. прострочених відсотків, 10004,79 доларів США, що в еквіваленті складає 231510,84 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення грошових коштів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення. 03.12.2015 року через канцелярію суду надійшла заява представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Крім того, представник позивача просив долучити до матеріалів справи копію рекомендованого повідомлення поштового відправлення та поштовий конверт, в якості доказів направлення письмової вимоги на адресу відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. 04 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "КРЕДОБАНК", правонаступником якого є ПАТ "КРЕДОБАНК" (далі - Банк), відповідно до п. 1.2 Статуту ПАТ "КРЕДОБАНК", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів Банку, та [PERSON] укладено кредитний договір № Ф2337/08-08 (А020200), відповідно до умов якого банк зобов'язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Банк видає Позичальнику кредит в сумі - 60000,00 доларів США на строк до 02 жовтня 2023 року. Кредит видається на наступні цілі: поточні потреби під заставу нерухомості - двокімнатної квартири, загальною площею 30,8 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.4. Договору, кредит видавався на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру. Згідно з п. 2.6. Договору, кредит видається в готівковій формі через касу Банку. З матеріалів справи вбачається, що Банк свої зобов'язання за кредитним договором № Ф2337/08-08 від 04.09.2008 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 60000,00 доларів США, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія меморіального ордеру № 402761 від 04.09.2008 року. Відповідно до п. 4.9 Кредитного договору, Банк у випадках передбачених п. 2.9 договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Договором, про що письмово повідомляє позичальника. Порядок дострокового виконання боргових зобов'язань за ініціативою Банку та розірвання договору, сторони передбачили в п. 4.10 Договору, згідно з яким Позичальник зобовязаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку (п. 4.9), достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором. Отже, сторони встановили порядок, за умовами якого у позичальника виникає обов'язок дострокового повернення боргу. Можливість врегулювання на власний розсуд своїх відносин в цій частині відповідає положенням ст. 6 ЦК України. Судовим розглядом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав кредит [PERSON] у розмірі 60000 доларів США, однак остання порушила умови укладеного договору, і згідно розгорнутого розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 23.03.2015 року склала 73455,69 доларів США, що в еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2015 року складає 1699764,66 грн.. Відповідно до умов договору, а саме п. 4.9. Кредитного Договору, обов'язок Позичальника достроково повернути Банку у повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит виникає у разі застосування Банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному п. 4.10 Договору, терміни дострокового повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов'язковими для повернення і сплати у повному обсязі Банку з 31 календарного дня, рахуючи із дати одержання Позичальником письмової вимоги Банку про дострокове повернення коштів, за умови якщо Банк направив Позичальнику відповідну вимогу поштою цінним листом з описом та повідомленням про вручення, а Позичальник не усунув зазначених Банком порушень. Як вбачається з матеріалів справи, 17 квітня 2015 року за № 341/2012 на адресу [PERSON] за її фактичним місцем проживання та реєстрації, Банк направив вимогу - повідомлення про повернення простроченого кредиту та нарахованих процентів згідно кредитного договору (а.с. 15). Однак, в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачами таких вимог. Представником позивача через канцелярію суду надана копія поштового конверта та копія поштового повідомлення, які направлялись на адресу місця реєстрації відповідача рекомендованою кореспонденцією з вимогою-повідомленням, та повернулись на адресу Банку з відміткою про причини невручення: "за закінченням терміну зберігання". Такі обставини свідчать про те, що встановлена договором умова дострокового повернення кредиту не настала, тобто у позичальника не виникло зобов'язання дострокового виконання кредитного договору. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що вимога про дострокове виконання кредитного договору може бути заявлено лише в чітко визначених законом або договором випадках. Як вбачається із умов кредитного договору, строк повернення кредиту встановлений до 02.10.2023 року, проте, чітко визначено порядок реалізації права банку на дострокове повернення коштів за умови дотримання положень п. 4.9, 4.10 Кредитного договору. Позивачем не надано належних доказів, які б свідчити про отримання відповідачем повідомлення-вимоги Банку про дострокове повернення кредитних коштів за кредитним договором. Також, на це посилалась і відповідач [PERSON] у заяві про скасування заочного рішення у даній справі. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач, в порушення вимог кредитного договору, не дотримався процедури реалізації права на дострокове повернення грошових коштів за Кредитним договором, у звязку з чим, суд вважає передчасним звернення позивача до суду із позовом до закінчення строку дії Кредитного договору. Таким чином, у задоволенні позову належить відмовити повністю. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. У зв'язку із відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені позивачем, відносяться на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed