Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 01 червня 2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № R53700429453B, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 45 300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, 1,69 % від початкової суми кредиту щомісячно комісійної винагороди, та терміном повернення кредиту - до 01 червня 2017 року. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 12 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 70 873,27 грн. У зв'язку з зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R53700429453B у розмірі 70 873,27 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 651 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що 01 червня 2013 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700429453B, за умовами якого позивач надав, а [PERSON] отримав для споживчих потреб 45 300 грн. з поверненням ануїтетними платежами в сумі 2 244 гривні щомісячно до 02 числа з кінцевим терміном 01 червня 2017 року під проценти за користування коштами в розмірі 24 % річних та сплатою 1,69 % від початкової суми кредиту щомісячно комісійної винагороди (а.с. 5-11, 17-21). Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "ВТБ Банк" в пунктах 7.3.2.1, 7.3.2.2 обумовлене право позивача на свій розсуд вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених Договором або чинним законодавством України, зокрема, невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами договору шляхом направлення відповідного повідомлення. Відповідач зобов'язався повернути позивачу кредит частинами з виплатою процентів, комісійної винагороди, дотримуючись умов п.п. 4.2, 4.3, 6.3, 7.1 цього договору про розміри, строки та спосіб виплат і валюту виконання. Зобов'язання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання своїх зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечувалися пенею в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення (п. 5.1 цього договору). Виконання позивачем своїх зобов'язання щодо надання відповідачу кредиту підтверджується меморіальним ордером № 33787 від 01 червня 2013 року, відповідно до якого ПАТ "ВТБ Банк" здійснив перерахунок 45 300 грн. на рахунок [PERSON] в цьому банку, зазначивши, що призначення платежу: "надання кредиту згідно кредитного договору № R53700429453B від 01 червня 2013 року на картковий рахунок [NUMBER]" (а. с. 22). Судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. 21 січня 2015 року позивачем надіслано відповідачу лист-вимогу № 648/1-2.9 щодо необхідності погашення заборгованості, яка виникла у адресата у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором № R53700429453B від 01 червня 2013 року, яка залишилась без задоволення (а.с. 23). Таким чином, в наслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 12 січня 2015 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 69 220,67 грн., з яких: 29 054 грн. 67 коп. - залишкова сума кредиту, що повертається достроково; 8 023 грн. 86 коп. - заборгованість за простроченим кредитом за період з 08 січня 2014 року до 12 січня 2015 року; 7 714 грн. 31 коп. - сума простроченої заборгованості за відсотками за період з 08 січня 2014 року до 12 січня 2015 року; 7 655 грн. 70 коп. - прострочена заборгованість з комісії; 11 110 грн. 74 коп. - пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту за період з 08 січня 2014 року до 12 січня 2015 року; 5 661 грн. 39 коп. - пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії. Даний факт підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 12, 13, 14, 16). Також, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перепровіреного в судовому засіданні, сума інфляції заборгованості за користування кредитними коштами становить 751,69 грн., три відсотки річних за несвоєчасну сплату кредиту - 94,46 грн., сума інфляції заборгованості за несвоєчасну сплату відсотків - 715,87 грн., три відсотки річних за несвоєчасну сплату відсотків - 90,58 грн. (а.с. 12-14). В зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № R53700429453B від 01 червня 2013 року на загальну суму 70 873 грн. 27 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved