Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до відповідача [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування. Вимоги мотивуються тим, що не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення- про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем - фізичною особою для оформлення в нотаріальній конторі спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він вступив в управління чи володіння спадковим майном. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. В судовому засіданні позивач [PERSON], представники позивача [PERSON] та [PERSON] настоюють на позовних вимогах про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування, пояснили, що позивач [PERSON] і [PERSON] є рідними сестрою та братом, у них спільні батьки, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка допустила подружню зраду і в неї народилася дочка, [PERSON], яка є відповідачем у справі, батьком якої не є [PERSON] За кілька місяців перед смертю, [PERSON] через вживання [PERSON] спиртних напоїв та з інших побутових причин припинив з нею будь-які відносини та проживав у житловому будинку [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] провела обряд поховання брата [PERSON], прийняла документи про його смерть та отримала свідоцтво про смерть. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності в порядку спадкування не визнала, пояснила, що [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] у її житловому будинку. У [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], яку [PERSON] визнав своєю дочкою. [PERSON] постійно проживав сім'єю з [PERSON] та дітьми і перед смертю не проживав у сестри [PERSON] [PERSON] помер [INFO] в Устинівській центральній районній лікарні. Обряд поховання було проведено у домололодінні [PERSON] Майно [PERSON] залишилося в користуванні [PERSON] та дітей. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ганно-Леонтовичівської сільської ради не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення позовних вимог залишено на розгляд суду. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Устинівської районної державної нотаріальної контори не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутність чи про причини неявки не подано. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] і [PERSON] є рідними сестрою та братом. [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка допустила подружню зраду і в неї народилася дочка, [PERSON], яка є відповідачем у справі, батьком якої не є [PERSON] За кілька місяців перед смертю, [PERSON] через вживання [PERSON] спиртних напоїв та з інших побутових причин припинив з нею будь-які відносини та проживав у житловому будинку [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] провела обряд поховання брата [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] і [PERSON] є рідними сестрою та братом. [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка допустила подружню зраду і в неї народилася дочка, [PERSON], яка є відповідачем у справі, батьком якої не є [PERSON] За кілька місяців перед смертю, [PERSON] через вживання [PERSON] спиртних напоїв та з інших побутових причин припинив з нею будь-які відносини та проживав у житловому будинку [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] провела обряд поховання брата [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з її матір'ю [PERSON] більше сімнадцяти років. У [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], яка є її сестрою. В сім'ї всі діти визнавали [PERSON] своїм батьком. Матір [PERSON] вживала спиртні напої, через це та інші побутові умови були випадки сварок між батьками, але [PERSON] постійно проживав разом з ними і перед смертю не проживав у сестри [PERSON] [PERSON] помер [INFO], обряд поховання було проведено у їхньому домоволодінні. У проведенні обряду поховання [PERSON] приймала участь його сестра [PERSON] Майно [PERSON] залишилося в користуванні матері [PERSON] та його дочки [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] і перед смертю не проживав у сестри [PERSON] [PERSON] помер [INFO], обряд поховання було проведено сім'єю [PERSON] У проведенні обряду поховання [PERSON] приймала участь його сестра [PERSON] Майно [PERSON] залишилося в користуванні [PERSON] та його дочки [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] тривалий час проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] у її житловому будинку по день смерті. [PERSON] помер [INFO] в Устинівській центральній районній лікарні. Обряд поховання [PERSON] було проведено у домоволодінні [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] тривалий час проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] у її житловому будинку по день смерті. [PERSON] помер [INFO] в Устинівській центральній районній лікарні. Заслухавши сторони, свідків, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні свідки сторони позивача: [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] і [PERSON] є рідними сестрою та братом. Родинні відносини між фізичними особами не заперечуються поясненнями свідків сторони відповідача: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Встановлені обставини родинних відносин між фізичними особами підтверджуються матеріалами спадкової справи до майна [PERSON], який помер [INFO], що актовому записі про народження за №11 від 11 жовтня 1957 року Сергіївської сільської ради Гощанського Рай-бюро ЗАГС Ровенської області, [PERSON], [INFO], народилася: с. Сергіївка Гощанського району Рівненської області, батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], [INFO], зазначено, що згідно актового запису від 02 травня 1949 року виконавчого комітету Посягвівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, [PERSON], [INFO], народився: с. Сергіївка Гощанського району Рівненської області, батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. В актовому записі про укладення шлюбу за №3 від 30 квітня 1977 року, Суходольської сільської ради Долинського району Кіровоградської області зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] (актовий запис про смерть за №08 від [INFO], Ганно-Леонтовичівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області). Державним нотаріусом Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздовою О.П., відповідно до 49 Закону України "Про нотаріат", постановою від 17 жовтня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO] з підстав: відсутній правовстановлюючий документ про родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем; пропуску спадкоємцем шестимісячного строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадкове майно спадкодавця [PERSON] видано спадкодаємцю першої черги спадкоємців за законом - дочці [PERSON]. Пункт 1 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 2, абз.1 п.10, абз3 п.23, абз.3 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №8 встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки як сестра та брат, у актових записах про народження записано батьками: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У [PERSON] виникла необхідність для оформлення спадщини в нотаріальній конторі після смерті [PERSON], у неї немає іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення і при встановлених обставинах позовні вимоги в частині про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами підлягають задоволенню. Пунктами 1,2,4 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦК України встановлено, що цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Визнати такими, що втратили чинність з 1 січня 2004 року:Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року, із змінами, внесеними до нього. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Частиною 1 ст.524, ч.1 ст.529, ст.530 ЦК УРСР, 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). В актовому записі про народження за №4 від 12 серпня 1989 року Ганно-Леонтовичівської сільської ради Кіровоградської області, [PERSON], [INFO], народилася: с. Ганно-Леонтовичеве Устинівського району Кіровоградської області, батьками записано: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. В матеріалах спадкової справи Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області до майна [PERSON], який помер [INFO], є довідка Ганно-Леонтовичівської сільської ради від 12 травня 2002 року та від 13 травня 2003 року, що «дочка [PERSON] є єдиною спадкоємницею на все майно за законом, що належало її батькові на день смерті. [PERSON] заповітного розпорядження не складав». На підставі цих довідок органу місцевого самоврядування про родинні відносини спадкодавця та спадкоємця, державним нотаріусом Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Колодіст Є.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 травня 2003 року на спадкове майно [PERSON], який помер [INFO] спадкоємцю першої черги спадкоємців за законом - дочці [PERSON]. Позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування обґрунтовуються тим, що між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] відсутнє кровне споріднення (батько та дочка) або усиновлення (удочеріння) дитини, а при відсутності першої черги спадкоємців за законом у [PERSON], як сестри, передбачено право другої черги спадкоємців за законом на успадкування спадкового майна спадкодавця - брата [PERSON] Статтею 548, ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] пред'явлено позов з підстав встановлених ст. 548, ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК УРСР, 1963 року. Однак викладені в позовній заяві обставини є суперечливими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час судового розгляду справи встановлено, що позивачем [PERSON] після смерті брата [PERSON] не вчинено ніяких дій, які б свідчили про прийняття спадщини, тобто, фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, в тому числі користування земельною ділянкою; протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подано державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Встановлені обставини підтверджуються: довідками Ганно-Леонтовичівської сільської ради від 12 травня 2002 року, від 13 травня 2003 року, від 07 жовтня 2016 року, постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 жовтня 2016 року, що [PERSON] з 24 квітня 1994 року по день смерті постійно проживав з [PERSON], з якою перебував у незареєстрованому шлюбі, в складі сім'ї записано четверо дітей, в тому числі, дочка, [PERSON]; випискою з погосподарської книни за 2001-2005р.р. Ганно-Леонтовичівської сільської ради про склад сім'ї [PERSON], де записано [PERSON] (перебувають у незареєстрованому шлюбі), четверо дітей, в тому числі, дочку, [PERSON], [PERSON] вибув в зв'язку зі смертю у 2002 році; про склад сім'ї [PERSON], де відсутній запис про її брата [PERSON]. Після смерті [PERSON] (помер [INFO]), [PERSON] на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкодавця подано не було. [PERSON] подано 10 листопада 2016 року Устинівській районній державній нотаріальній конторі Кіровоградської області письмову заяву про допомогу: «забрати померлого брата [PERSON] земельний пай, який продала співмешканка [PERSON] [PERSON], земля перебуває у нього в оренді на 49 років». Із письмової заяви позивача [PERSON] та наданих нею в судовому засіданні пояснень слідує, що [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка допустила подружню зраду і в неї народилася дочка [PERSON]. Між [PERSON] та [PERSON] відсутнє кровне споріднення (батько та дочка) або усиновлення (удочеріння) дитини. Таким чином, позивачу [PERSON] після смерті [PERSON], тобто, з [INFO] було відомо про обставиниприйняття[PERSON] та малолітньою [PERSON], [INFO], спадщини спадкодавця, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном -земельною ділянкою за межами с. Ганно-Леонтовичеве з моменту відкриття спадщини. Тобто, обґрунтування [PERSON] позовних вимог ст.548 ЦК України,1963 року є необгрунтованими, такими, що не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, в тому числі довідками Ганно-Леонтовичівської сільської ради від 12 травня 2002 року, від 13 травня 2003 року та від 07 жовтня 2016 року. В судовому засіданні свідки сторони позивача: [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, що [PERSON] провела обряд поховання брата [PERSON] прийняла документи про його смерть та отримала свідоцтво про смерть. На підставі пояснень цих свідків не встановлено прийняття [PERSON] спадкового майна спадкодавця. Державним нотаріусом Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздовою О.П., відповідно до 49 Закону України "Про нотаріат", постановою від 17 жовтня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO], де зазначено, що [PERSON] не надано Державного акта на право приватної власності на землю виданого [PERSON], а нотаріусом встановлено, що за спадковою справою до майна спадкодавця [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю першої черги спадкоємців за законом - дочці [PERSON]. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. В матеріалах спадкової справи Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області до майна [PERSON], який помер [INFO] знаходиться електронна копія Державного акта на право приватної власності на землю виданого [PERSON]. Пунктом 8 ст. 2, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", встановлено, що реєстраційна справа визначається як сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі. Реєстраційна справа - формується нотаріусом у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об'єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування об'єкта; - включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій; - має реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна. Документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії та які підлягають поверненню заявнику, зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій. При встановлених обставинах позовні вимоги в частині встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є необгрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. Частиною 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, 2003 року встановлено, що правила ЦК про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом, тобто до 01 січня 2004 року. Частиною 3 ст.267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Під час судового розгляду представником відповідача [PERSON] подано клопотання про застосування по справі строків позовної давності. Клопотання про застосування строків позовної давності обґрунтовується тим, що позивач [PERSON] не вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON], на протязі шести місяців не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, не вчинила ніяких дій на реалізацію спадкових прав, будучи обізнаною про всі обставини спадкової справи і тільки через 16 років подала до суду позов про право на спадкове майно. Статтею 257, ч.1 ст.261 ЦК України року передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початком перебігу строку є день, коли особа довідалась або повинна була (могла) довідатися про порушення свого права. Таким чином, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення). Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, по справі перебіг строку позовної давності за спірними правовідносинами між сторонами щодо спадкового майна починається з дня виникнення права на позов, тобто, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. [PERSON] не вчинено жодних дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини [PERSON] В судовому засідання встановлено, що по справі початок перебігу позовної давності починається з моменту, коли [PERSON] дізналася про порушення свого права, а саме з дня, коли вона дізналася про смерть спадкодавця, відкриття спадщини та прийняття [PERSON] і малолітньою [PERSON], [INFO], спадкового майна спадкодавця, які фактично вступили в управління та володіння спадщиною -земельною ділянкою [PERSON]за межами с. Ганно-Леонтовичеве з моменту відкриття спадщини. Встановлені в судовому засіданні обставини є підтвердженням безпосередньої обізнаності [PERSON] про порушення її прав на спадкове майно [PERSON] з дня смерті спадкодавця, тобто, з [INFO]. Згідно пояснень [PERSON] до дня смерті [PERSON] їй було відомо, що у актовому записі про народження [PERSON] відсутній запис про батька. Тобто, [PERSON] була обізнана про прийняття та оформлення спадщини [PERSON], не заперечувала проти цих обставин, визнавала [PERSON] спадкоємцем і тільки через 16 років нею подано до суду позов про спірні правовідносини щодо спадкового майна. Таким чином у позивача [PERSON] право на позов для захисту порушеного права на спадкове майно виникло після відкриття спадщини, тобто, з [INFO]. Позивачем [PERSON] позов до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування подано до суду 07 грудня 2016 року, тобто, після закінчення строку позовної давності. [PERSON] пропущено строк позовної давності без поважних причин, а відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При встановлених обставинах позовні вимоги в частині про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування є необгрунтованими і не підлягають задоволенню, так як сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial