Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецторг Групп", Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби, [PERSON], третя особа: Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокомерц-Україна" - про визнання недійсним прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, Акту про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на житлове приміщення. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 04 жовтня 2013 року відбулись повторні прилюдні торги з реалізації нерухомого майна боржника [PERSON], проведені у порядку виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3722/2010, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 20 травня 2011 року, про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» заборгованості, яка станом на 06 жовтня 2009 року становить 5 725 965,89 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентна 45 864 986 грн. 68 коп., 1 100 грн. штрафу за невиконання зобов'язань, судовий збір у сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. На прилюдних торгах 04 жовтня 2013 року було реалізовано належну позивачу на праві власності однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Переможцем прилюдних торгів відповідно до протоколу № 11-1103/13 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 04 жовтня 2013 року було визнано [PERSON], ціна продажу нерухомого майна - 393 400,00 грн. На переконання позивача порушення, допущені організатором прилюдних торгів ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» під час підготовки оскаржуваних прилюдних торгів, були такими, що суттєво вплинули на результати торгів, зменшили можливість участі в торгах потенційних покупців та вплинули на формування ціни реалізації майна, що порушило права позивача на погашення боргу за рахунок продажу майна за найкращою ціною. Позивач стверджує, що з вищевказаних підстав повторні прилюдні торги мають бути визнані недійсними за правилами недійсності правочинів, також мають бути визнані недійсними видані на посвідчення результатів торгів документи (протокол, акт, свідоцтво), крім цього, як наслідок недійсності правочину, судом повинен застосувати реституцію, внаслідок чого відчужене майно має бути повернуте організатору торгів для повторної організації та проведення прилюдних торгів. В зв'язку із зазначеним позивач з урахуванням уточнень просила суд: - визнати недійсними прилюдні торги, що відбулися 04.10.2013 року, з продажу однокімнатної квартири [ADDRESS]; - визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів від 04.10.2013 року № 11-1103/13 з продажу однокімнатної квартири [ADDRESS]; - визнати недійсним Акт № 792/5-1 від 10.10.2013 року про проведення прилюдних торгів від 04.10.2013 року, затвердженого 10.10.2013 року начальником відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Черноволовим В.А. про реалізацію однокімнатної квартири [ADDRESS]; - визнати недійсним свідоцтва про право власності [PERSON] на однокімнатну квартиру [ADDRESS], виданого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н.М. 23.10.2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4999; - застосувати реституцію, як наслідок недійсності прилюдних торгів, що відбулися 04.10.2013 року з продажу однокімнатної квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач ТОВ "Укрспецторг Групп" в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання представника відповідача суду не повідомили. Відповідач Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби, в судове засідання свого представника не направили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час т місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Третя особа: ПАТ "Банк Петрокомерц-Україна" в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання представника третьої особи суду не повідомили. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на день звернення з позовом) перебуває виконавче провадження № 26751228 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3722/2010, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 20 травня 2011 року, про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» заборгованості, яка станом на 06 жовтня 2009 року становить 5 725 965,89 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентна 45 864 986 грн. 68 коп., 1 100 грн. штрафу за невиконання зобов'язань, судовий збір у сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. 10 лютого 2012 року з метою звернення стягнення на майно боржника головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було складено Акт серії АА № 041059 опису й арешту нерухомого майна - однокімнатної квартири [ADDRESS], яка належить боржнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04 лютого 2008 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21 січня 2008 року № 110-С/КІ. Вказане свідоцтво зареєстроване у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 11 лютого 2008 року за № 45363 в книзі № 540-174. Відповідно до висновку про незалежну оцінку майна від 13 травня 2013 року, проведену призначеним державним виконавцем експертом - суб'єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «ОЦІНОЧНА КОМПАНІЯ «ВЕГА», ринкова вартість однокімнатної квартири загальною площею 62,1 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], власником якої є [PERSON], станом на 13 травня 2013 року становить 786 500,00 грн. без урахування ПДВ. Встановлено, що 01 липня 2013 року між Державною виконавчою службою України та ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» було укладено договір № 11-1103/13 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна однокімнатної квартири загальною площею 62,10 кв.м., житловою площею 29,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], початковою вартістю 786 500,00 грн. без урахування ПДВ. Відповідно до повідомлення ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» від 25 липня 2013 року № 4797/13 призначені на 25 липня 2013 року прилюдні торги по лоту № 1 «однокімнатна квартира, загальною площею 62,10 кв.м., житловою площею 29,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]» не відбулись у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців. Актом старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 02 серпня 2013 року було проведено уцінку не реалізованого на прилюдних торгах від 25.07.2013 року нерухомого майна боржника на 25% початкової вартості, внаслідок чого його вартість на наступних прилюдних торгах була визначена у розмірі 589 875,00 грн. без урахування ПДВ. Відповідно до повідомлення ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» від 30 серпня 2013 року № 6541/13 призначені на 28 серпня 2013 року прилюдні торги по лоту № 1 «однокімнатна квартира, загальною площею 62,10 кв.м., житловою площею 29,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]» не відбулись у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців. Актом старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 05 вересня 2013 року було проведено повторну уцінку не реалізованого на прилюдних торгах від 28.08.2013 року нерухомого майна боржника на 50% початкової вартості, внаслідок чого його вартість на наступних прилюдних торгах була визначена у розмірі 393 250,00 грн. без урахування ПДВ. Відповідно до протоколу № 11-1103/13 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 04.10.2013 року, затвердженого в.о. генерального директора ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», 04 жовтня 2013 року відбулись прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, лот № 1 «однокімнатна квартира, загальною площею 62,10 кв.м., житловою площею 29,80 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]». Встановлено, що переможцем прилюдних торгів визнано [PERSON], від імені якого діяв представник за довіреністю [PERSON], який запропонував у ході торгів найвищу ціну - 393 400,00 грн. 10 жовтня 2013 року начальником відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було затверджено акт № 792/5-1 про проведення прилюдних торгів, складений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, яким посвідчувалось своєчасне та повне надходження на рахунок Державної виконавчої служби України грошових коштів, внесених переможцем прилюдних торгів [PERSON] Вбачається, що на підставі акта № 792/5-1 від 10 жовтня 2013 року про проведення прилюдних торгів 23 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н.М. було видано [PERSON] свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Відповідно до частини першої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, отже, є правочином. Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України). У зв'язку з тим, що за змістом частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Відтак суд не бере до уваги наведені у позовній заяві обставини та докази, якими позивач обґрунтовує ймовірні порушення відповідачем ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» правил підготовки та проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна позивача, що були призначені та проведені 25 липня 2013 року та 28 серпня 2013 року. Оскільки відповідні прилюдні торги не відбулись у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців, то відсутні результати таких торгів у формі продажу майна боржника, які можуть оспорюватись та визнаватись недійсними за правилами недійсності правочинів. Крім цього, позовна заява не містить вимог щодо визнання таких прилюдних торгів недійсними, а тому відповідні обставини не входять до предмету доказування у справі, що розглядається. Доводи позивача про те, що допущені під час підготовки торгів порушення зменшили можливість участі в торгах потенційних покупців та порушили права позивача на погашення боргу за рахунок продажу майна за найкращою ціною є безпідставними з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом положень статті 215 Цивільного процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення суду зазначається, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду. Відповідно до частини четвертої статті 60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У свою чергу, позивач не вказує у позові, яка саме особа була позбавлена можливості прийняти участь у оспорюваних прилюдних торгах через ймовірну наявність порушень порядку підготовки до їх проведення. Обгрунтування підстави позову виключно посиланням на невизначене коло третіх осіб, які, на думку позивача, мали матеріальну зацікавленість у придбанні належного йому нерухомого майна, є абсолютно неприпустим, а задоволення судом такого позову повністю не відповідатиме завданням цивільного судочинства. Крім цього, позивач виступає боржником у виконавчому провадженні. Відтак своє суб'єктивне право на погашення боргу за рахунок продажу майна за найвищою ціною він мав можливість реалізувати та захистити лише під час проведення оцінки його майна у порядку, передбаченому статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження». Після складання державним виконавцем заявки на передачу майна на реалізацію, у якій зазначено початкову вартість нерухомого майна, боржник як власник майна вже не може впливати на вартість цього майна, оскільки він не є його продавцем. Відповідно до статті 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Водночас позивач не надав суду доказів того, що після ознайомлення з результатами оцінки арештованого нерухомого майна він заперечував проти такої оцінки у порядок та строки, передбачені статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження». На день проведення оскаржуваних прилюдних торгів 04 жовтня 2013 року висновок про незалежну оцінку майна суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «ОЦІНОЧНА КОМПАНІЯ «ВЕГА» від 13 травня 2013 року вважався чинним за правилами частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Суд вважає необґрунтованим та недоведеним твердження позивача про те, що відсутність у інформаційному повідомленні інформації про строк сплати гарантійного внеску та ненадання потенційним покупцям строку на сплату гарантійного внеску є порушенням процедури підготовки до торгів. Окремими нормами Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення, у редакції таких норм, чинній на момент проведення оскаржуваних прилюдних торгів), передбачені певні строки, в межах яких спеціалізована організація, яка проводить прилюдні торги, повинна вчинити відповідні дії щодо їх проведення. Пунктом 3.3. Тимчасового положення передбачено, що прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк з дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення. Пунктом 3.5. Тимчасового положення встановлено, що спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - з моменту переоцінки майна. У свою чергу, відповідно до підпункту 9 пункту 3.6. Тимчасового положення в інформаційному повідомленні зазначається, у тому числі, кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах. Як вбачається, зміст наведеної норми не містить жодного застереження про те, що вказаний термін повинен настати не раніше чи не пізніше певного строку до дня проведення торгів. Таким чином, кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах визначається спеціалізованою організацією на власний розсуд в межах загального строку їх проведення. Водночас, відсутність в інформаційному повідомленні відомостей про строки сплати гарантійного внеску учасника прилюдних торгів жодним чином не обмежує право такого учасника на сплату внеску, а навпаки, розширює для нього цю можливість. Адже в такому випадку строк сплати гарантійного внеску фактично спливає одночасно із кінцевим терміном реєстрації для участі у прилюдних торгах. Таким чином, зазначені позивачем обставини жодним чином не свідчать про порушення відповідачем ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» порядку підготовки до проведення прилюдних торгів, ще в більшій мірі вони не свідчать про порушення прав безпосередньо позивача, який відповідно до пункту 3.11. Тимчасового положення як боржник окремо в письмовій формі повідомляється спеціалізованою організацією виключно про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Проведення ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» 04 жовтня 2013 року прилюдних торгів після проведення державним виконавцем повторної уцінки не реалізованого нерухомого майна боржника відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Можливість проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна після повторної уцінки прямо передбачена положеннями статті 62 Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 7.3. Тимчасового положення передбачено, що якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця. Водночас частиною п'ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено проведення державним виконавцем уцінки (не більш як на 30%) та повторної уцінки (не більш як на 50%) нерухомого майна, яке не було реалізоване на прилюдних торгах. Лише після повторної уцінки та проведення прилюдних торгів, на яких нерухоме майно не було реалізоване втретє, державний виконавець має право повідомити про це стягувачу і запропонувати йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, що прямо передбачено частиною шостою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження». У разі, якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання (частина сьома статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові (частина восьма статті 62 Закону України «Про виконавче провадження»). Таким чином, лише у випадку не реалізації нерухомого майна на двох попередніх прилюдних торгах та після проведення повторної уцінки та наступних прилюдних торгів у державного виконавця можуть виникнути законні підстави для повернення стягувачу виконавчого документа без виконання або для закінчення виконавчого провадження у випадку, якщо розмір отриманих коштів від реалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом . У відповідних спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме положення Закону України «Про виконавче провадження» як нормативно-правового акту вищої юридичної сили. Чинність ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна [PERSON], у тому числі, проданого з оскаржуваних прилюдних торгів нерухомого майна, жодним чином не впливала на можливість проведення оскаржуваних прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна позивача. Частиною третьою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прямо встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Визначення терміну «обтяження» наводиться у статті 2 цього Закону та означає заборону розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. За змістом пункту 3 частини другої статті 19 цього Закону державна реєстрація обтяжень здійснюється, у тому числі, на підставі ухвали суду про накладення арешту на нерухоме майно. У свою чергу, позивачем під час судового розгляду справи не надано суду жодних належних доказів як наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на день проведення оскаржуваних прилюдних торгів запису про реєстрацію у встановленому законом порядку відповідного обтяження на підставі ухвали суду про забезпечення позову, так і взагалі звернення обтяжувача за такою ухвалою до органу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання відповідної ухвали суду про забезпечення позову. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність порушень цивільних прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача під час проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, за захистом яких він звернувся до суду, а тому у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів, що відбулися 04 жовтня 2013 року, з продажу належної позивачу на праві приватної власності однокімнатної квартири [ADDRESS], слід відмовити. Оскільки позовні вимоги про визнання недійсними протоколу проведення прилюдних торгів від 04.10.2013 року № 11-1103/13, акту № 792/5-1 від 10.10.2013 року про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності від 23.10.2013 року та застосування реституції є похідними від наслідків розгляду вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів, то через відмову суду у її задоволенні відповідні вимоги також підлягають залишенню без задоволення. Суд окремо звертає увагу на те, що позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право власності відповідача [PERSON] на [ADDRESS], нібито видане останньому 23 жовтня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н.М. та зареєстроване в реєстрі за № 4999. Проте, у цей день приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н.М. за реєстровим № 4999 було вчинено саме нотаріальну, а не реєстраційну дію - на підставі акта № 792/5-1 від 10 жовтня 2013 року про проведення прилюдних торгів [PERSON] було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, а не свідоцтво про право власності. Вказана нотаріальна дія буда вчинена нотаріусом на підставі положень пункту 5 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» та пункту 6.4. Тимчасового положення. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на викладене вище, зважаючи на те, що позивачем не було доведено обставин на які позивач посилалась при зверненні до суду з даним позовом, суд вражає вимоги позивача не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed