Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

29.10.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Глобинського управління по експлуатації газового господарства про визнання дій незаконними, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що Глобинським управлінням по експлуатації газового господарства в порушення вимог Конституції України було поширено конфіденційну інформацію про нього без його згоди, а саме: представник за довіреністю [PERSON], який одночасно є представником за довіреністю [PERSON], ознайомлюючись 24.10.2013 року в Кременчуцькому районному суді Полтавської області з наглядовим провадженням прокуратури Глобинського району по скарзі [PERSON], виявив, що в томі 3 цього наглядового провадження містяться надані Глобинським УЕГГ документи, що стосуються позивача та є конфіденційними і не підлягали розголошенню та наданню прокуратурі Глобинського району без його згоди. Дані матеріали містять відомості про те, що 28.05.2012 року прокуратура Глобинського району за вих. № 82-1104 направила начальнику Глобинського УЕГГ Замогильному В.М. вимогу провести в межах компетенції перевірку законності діяльності олійниці ПП [PERSON] за адресою [ADDRESS], на яку Глобинським УЕГГ було надано прокуратурі Глобинського району відповідь, що власником даного домоволодіння є позивач, що на нього як абонента відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати, що йому видано абонентську книжку, а також з ним заключено договір про надання послуг з газопостачання № [NUMBER] від 26.06.2009 року. Крім того, з даною відповіддю прокуратурі Глобинського району, Глобинське УЕГГ надало останній копію технічного паспорта на садибний житловий будинок, що належить позивачу на праві власності та копію договору про надання населенню послуг з газопостачання. В діях Глобинського УЕГГ позивач вбачає ознаки поширення конфіденційної інформації про нього, без отримання його згоди, чим допущено незаконне втручання в його особисте життя, а тому вважає за необхідне звернутися до суду з позовом, у зв'язку з порушенням відповідачем ст. 32 Конституції України. Прохає визнати незаконними дії Глобинського управління по експлуатації газового господарства в частині поширення конфіденційної інформації про нього, шляхом надання прокуратурі Глобинського району інформації та документів про взаємовідносини позивача з Глобинським УЕГГ, про його майновий стан та належне на праві власності майно та інших документів, що містять конфіденційну інформацію про [PERSON], без отримання його згоди, чим відповідачем допущено незаконне втручання в особисте життя позивача. За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 22.11.2013 року замінено первісного відповідача - Глобинське управління по експлуатації газового господарства належним відповідачем - ПАТ «Полтавагаз». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав з підстав, зазначених у позові та просив його задовольнити. Представник відповідача Козаченко Т.П. в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечувала, пояснила, що 30.05.2012 року Глобинським УЕГГ було отримано вимогу прокуратури Глобинського району про проведення перевірки законності діяльності олійниці ПП [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що за вказаною адресою Глобинським УЕГГ укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання з фізичною особою [PERSON], прокуратурі була надана відповідь про те, що за вказаною у вимозі адресою згідно даних Глобинського УЕГГ в договірних відносинах з Глобинським УЕГГ перебуває абонент [PERSON] , який є власником даного домогосподарства та в підтвердження вказаного було надано копію технічного паспорту на садибний житловий будинок та копію договору про надання населенню послуг з газопостачання. Згідно закону України «Про прокуратуру» вимоги прокурора є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і виконуються невідкладно або у визначені ним строки. Крім того, вказала, що на її думку копія технічного паспорту на будинок та копія договору про надання послуг з газопостачання не відносяться до конфіденційної інформації. Суд, заслухавши пояснення представників сторін по вказаній справі, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, представник за довіреністю [PERSON], який одночасно є представником за довіреністю [PERSON], знайомлячись 24.10.2013 року в Кременчуцькому районному суді Полтавської області з наглядовим провадженням прокуратури Глобинського району по скарзі [PERSON], виявив, що в томі 3 цього наглядового провадження містяться надані Глобинським УЕГГ документи, що стосуються позивача, та які, на його думку, є конфіденційними і не підлягали розголошенню та наданню прокуратурі Глобинського району без його згоди. З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2012 року прокуратура Глобинського району за № 82-1104 вих. направила начальнику Глобинського УЕГГ Замогильному В.М. вимогу в порядку ст.ст. 8,20 Закону України «Про прокуратуру», провести в межах компетенції перевірку законності діяльності олійниці ПП [PERSON] за адресою [ADDRESS]. 05.06.2012 року за № 02-12175 Глобинським УЕГГ ПАТ «Полтавагаз» було надано прокуратурі Глобинського району відповідь про те, що за вказаною у вимозі адресою ([ADDRESS]) згідно даних Глобинського УЕГГ в договірних відносинах з Глобинським УЕГГ по наданню послуг з газопостачання перебуває абонент [PERSON] (позивач по справі), оскільки є власником даного домогосподарства. На даного абонента відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати та видано абонентську книжку, а також з ним заключено договір про надання послуг з газопостачання № [NUMBER] від 26.06.2009 року. Крім того, в додатку до даної відповіді прокуратурі Глобинського району було надано копію технічного паспорта на садибний житловий будинок та копію договору про надання населенню послуг з газопостачання відносно [PERSON] Положеннями статті 32 Конституції України встановлено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Статтею 11 Закону України «Про інформацію» передбачено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. Статтею 21 цього Закону встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Згідно правової позиції, що викладена в рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року по справі № 2-рп/2012, враховуючи положення Конституції України, Закону України «Про захист персональних даних», Закону України «Про інформацію», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов'язані з особою та членами її сім'ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною; збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У п. 3.2 даного рішення Конституційний суд України зазначив, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження (частина друга статті 11 Закону N 2657). Конституційний Суд України в абзаці першому пункту 1 резолютивної частини Рішення від 30 жовтня 1997 року N 5-зп відніс до конфіденційної інформації про фізичну особу, крім вказаної, ще й відомості про її майновий стан та інші персональні дані. Таким чином, суд приходить до висновку, що інформація про належність особі майна на праві приватної власності є інформацією з обмеженим доступом. Проте, відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначаються Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами. Ст. 8 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки. Згідно ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право безперешкодно за посвідченням, що підтверджує займану посаду, входити у приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, до військових частин, установ без особливих перепусток, де такі запроваджено; мати доступ до документів і матеріалів, необхідних для проведення перевірки, в тому числі за письмовою вимогою, і таких, що містять комерційну таємницю або конфіденційну інформацію; письмово вимагати подання в прокуратуру для перевірки зазначених документів та матеріалів, видачі необхідних довідок, в тому числі щодо операцій і рахунків юридичних осіб та інших організацій, для вирішення питань, пов'язаних з перевіркою. Як вбачається з пояснень представника відповідача, 30.05.2012 року Глобинським УЕГГ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» було отримано вимогу прокуратури Глобинського району про проведення перевірки законності діяльності олійниці ПП [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що за вказаною адресою Глобинським УЕГГ укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання з фізичною особою [PERSON], прокуратурі була надана відповідь про те, що за вказаною у вимозі адресою згідно даних Глобинського УЕГГ в договірних відносинах з Глобинським УЕГГ перебуває абонент [PERSON] , який є власником даного домогосподарства та в підтвердження вказаного було надано копію технічного паспорту на садибний житловий будинок та копію договору про надання населенню послуг з газопостачання Закон України "Про інформацію" регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації. Преамбулою до даного закону визначено, що він закріплює право громадян України на інформацію, закладає правові основи інформаційної діяльності, які регулюються також іншими нормативними документами та міжнародними договорами. Закон України "Про інформацію"- є нормою загальної дії. Положення ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» в частині доступу до документів і матеріалів, необхідних для проведення перевірки, в тому числі за письмовою вимогою, і таких, що містять комерційну таємницю або конфіденційну інформацію є спеціальною нормою закону по відношенню до Закону України "Про інформацію". Враховуючи викладене, судом встановлено, що інформація щодо належності [PERSON] майна на праві приватної власності та щодо його договірних правовідносин з Глобинським УЕГГ з додатком підтверджуючих документів була надана прокуратурі Глобинського району Полтавської області, в зв'язку з виконанням вимоги останньої. У відповідності з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed