Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати пункти 2, 3 розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.12.2004 року № 4851 із змінами, внесеними до нього розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.01.2005 року № 91 в частині оформлення свідоцтва про право власності АТФ "Укргазбуд" і технічного паспорту з включенням до них 60,6 кв. м., з яких складається квартира [ADDRESS], а також визнати дійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] серії САА №436165, яке видано 26.01.2005 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради, в частині 11/1000, які складають квартиру [ADDRESS]. Позовна заява обґрунтована тим, що у відповідності до ст. 328 ЦК України, п. 6.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджено Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5, та Договору № 36 від 03.07.2002р. про інвестування в будівництво жилого будинку в [ADDRESS], після прийняття зазначеного будинку до експлуатації та оформлення акту прийому-передачі квартири первісним власником було отримано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Незважаючи на умови Контракту № 16 від 09.02.2000 р. на підрядні роботи по будівництву житлового двосекційного семиповерхового будинку з вбудованими приміщеннями по [ADDRESS], ч.1 ст.1, ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5, ч. 5 ст. 7, частин 1,2 ст. 9, ст.10 Закону України від 18 вересня 1991 р. N 1560-XII "Про інвестиційну діяльність", ст. 328 ЦК України, п.6.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджено Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, ПАТ «Укргазбуд» скрив від органів місцевого самоврядування, а Приморська районна адміністрація Одеської міської ради не перевірила, що інвестором квартири та, відповідно, її належним власником був [PERSON], внаслідок цього, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради необґрунтовано вирішила у п. п. 2, 3 оскаржуваного розпорядження, що АТФ «Укргазбуд» в установленому порядку має оформити технічний паспорт, свідоцтво про право власності на зазначений в п.1 даного розпорядження об'єкт (на весь будинок) та провести його реєстрацію, тобто разом із квартирою, інвестором та належним власником якої був [PERSON] Вищевказані дії є порушенням права власності [PERSON] на житло, гарантоване йому ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 321 ЦК України, зокрема на квартиру, яку придбав за договором купівлі-продажу від 25 липня 2014 року, оскільки на даний час існує два різних правовстановлюючих документа на один об'єкт нерухомості, по одному з яких квартира є власністю [PERSON], а по другому - власністю АТФ «Укргазбуд» як частина будинку. Сторони (представники) в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутність заочно, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, інші учасники цивільного процесу про час, дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином, клопотань щодо неможливості явки до суду, про розгляд справи за їх відсутність чи заперечень на позов не надавали. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив заочно розглядати справу у відсутності належно повідомлених відповідачів без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступне. Рішенням Одеської міської ради народних депутатів № 79 від 26 лютого 1990 р. на підставі клопотання АТФ «Укргазбуд», який представив генеральний план забудови житлових будинків по вулиці Дзержинського (на даний час вул. Колонтаївська) надано в тимчасове користування земельну ділянку площею 0,34 га по вул. Дзержинського для будівництва жилого будинку та благоустрою прилеглої території. В подальшому,після втрати сили рішення Одеської міської ради народних депутатів №79 від 26 лютого 1990p., рішенням Одеської міської ради народних депутатів №12 від 20 січня 1996р. та доповненнями №734 від 30 вересня 1999р. до цього рішення, Позивачу надано в короткочасне тимчасове користування, на умовах оренди, строком на 5 років, на період проектування жилого будинку земельну ділянку, площею 0,18 га з подальшою передачею цієї ділянки у постійне користування. Судом встановлено, що 09.02.2000 р. між АТФ «Укргазбуд», як Замовником, та КП «ОПМК № 8», як Підрядником, було укладено Контракт № 16 на підрядні роботи по будівництву житлового двосекційного семиповерхового будинку з вбудованими приміщеннями по [ADDRESS] (далі - Контракт № 16). За умовами зазначеного контракту (п.1.3) Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати усі передбачені у проекті будівельно-монтажні роботи на об'єкті (жилому будинку). Контрактом передбачалися обов'язки підрядника по виконанню будівельно-монтажних робіт у відповідності до проекту та забезпечення прийомки об'єкта в експлуатацію робочою комісією з оформленням відповідного акту (п.2.2). В матеріалах справи наявний Акт державної технічної комісії по готовності закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації від 28.12.2004 року та Розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.12.2004р. № 4851, від 14.01.2005р. № 36, від 19.01.2005р. № 91, якими підтверджується виконання умов Контракту №16 та завершення будівництва, внаслідок чого будинок був прийнятий до експлуатації. Так, Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.12.2004 року № 4851 був затверджений акт державної технічної комісії по прийняттю до експлуатації закінченого будівництвом 1-секційного 8-поверхового житлового будинку з вбудованою автостоянкою та офісами на технічному поверсі по [ADDRESS]. Об'єкт (відповідно до п. 1 Розпорядження) має такі показники: загальна площа будинку - 4709 кв.м., у т.ч.: загальна площа квартир - 4049,7 кв.м.; житлова площа квартир - 2109,9 кв.м., кількість квартир - 56, у. т.ч.: - однокімнатних - 2 квартири, загальною площею 107,6 кв.м.; двокімнатних - 33 квартири, загальною площею 1938,5 кв.м.; трьохкімнатних - 14 квартир, загальною площею 1242,2 кв.м.; чотирьохкімнатних - 7 квартир, загальною площею 761,4 кв.м.; загальна площа автостоянки - 260,7 кв.м., загальна площа офісних приміщень - 398,4 кв.м. Відповідно до п.2 вищезазначеного Розпорядження, було вирішено АТФ «Укргазбуд» в установленому порядку оформити свідоцтво про право власності на зазначений в п.1 даного розпорядження об'єкт. Пунктом 2 - ОМБТІ і РОН оформити технічний паспорт на зазначений в п. 1 даного розпорядження об'єкт та провести реєстрацію свідоцтва про право власності. Відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.01.2005р. № 36, вказаному будинку присвоєно поштову адресу: [ADDRESS]. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.01.2005р. № 91 внесено зміни у п.1 розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.12.2004 року №4851 в частині визначення загальної площі будинку - з 4709 кв.м. на 5718,3 кв.м. Матеріалами справи підтверджується, що АТФ «Укргазбуд» та КП «ОПМК № 8» передбачили, що відшкодування витрат Підрядника на будівництво об'єкту здійснюється у натуральній формі та обумовлюється Контрактом №16. Так, відповідно до п. 4.1. Контракту №16, сторони домовились про наступний порядок відшкодування витрат Підрядника при будівництві об'єкта: загальна площа житла складає 4147 кв.м.; міськвиконкому виділяється 100 кв.м. житла; Замовнику виділяється 600 кв.м. житла; площа житла, що залишилась, у кількості 3247 кв.м., а також загальна площа вбудованих приміщень на відмітках минус 2.750 та минус 5.800 закріплюється за Підрядником. На виконання зазначених положень Контракту № 16, Додаткової угоди від 07.08.2002р. до контракту № 16 від 09.02.2000р., якою Замовнику виділялося вже 570 кв.м. житла, Підрядник передав Замовнику певні квартири у спірному будинку у відповідності до акту від 02.07.2003 року. На виконання зазначених положень КП «ОПМК № 8» передав АТФ «Укргазбуд» відповідно до акту від 02.07.2003р. квартири № 13, 36, 44, 47, 50, 54, 55, майнові права на які були продані певним особам на підставі інвестиційних договорів та які в подальшому (після прийняття в експлуатацію вищевказаного будинку) перейшли у власність цих осіб. При цьому АТФ «Укргазбуд» також скрив наявність вищевказаних договорів від Виконавчого комітету Одеської міської ради та Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, внаслідок чого було здійснено оформлення права власності на цілий будинок за АТФ «Укргазбуд». Враховуючи наведене, АТФ «Укргазбуд» не мало підстав на отримання права власності на весь будинок в цілому, так як відповідно до матеріалів справи забудовник отримував лише сім квартир, якими мав право володіти та розпоряджатися на свій розсуд. Суд враховує, що жодних доказів побудування житлового будинку з вбудованими приміщеннями по [ADDRESS] за рахунок АТФ «Укргазбуд» суду надано не було. Пунктом 3.1. Контракту №16 передбачено, що Підрядник вправі на договірній основі залучати до будівництва об'єкта підрядників та інвесторів, як юридичних осіб, так і фізичних. Судом встановлено, що 08 жовтня 2002 року КП «ОПМК №8» уклало з [PERSON] Договір № 46 про інвестування в будівництво жилого будинку в [ADDRESS]. Предметом зазначеного договору була участь сторін у будівництві житла в будинку по [ADDRESS], а саме, відповідно до п. 2.1.1 договору - двокімнатної квартири [ADDRESS]. На виконання умов договору № 46, інвестор виконав свої зобов'язання в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі № 7 від 05.01.05р., а КП «ОПМК №8» здійснив будівництво будинку, забезпечив прийняття його в експлуатацію та передав квартиру [ADDRESS] загальною площею 60,6 кв. м. відповідачу. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України від 18 вересня 1991р. N1560-XII "Про інвестиційну діяльність" (далі - Закон) інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Частиною 1 ст. 4 Закону (в редакції, чинній на час укладення зазначеного договору № 47) передбачено, що об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Суб'єктами (інвесторами та учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави (ч.1 ст.5 Закону). Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України (ч. 5 ст. 7 Закону). Відповідно до частин 1, 2 ст. 9 Закону основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності. Згідно ст. 10 Закону, інвестиційна діяльність може здійснюватись за рахунок: власних фінансових ресурсів інвестора (прибуток, амортизаційні відрахування, відшкодування збитків від аварій, стихійного лиха, грошові нагромадження і заощадження громадян, юридичних осіб тощо); позичкових фінансових коштів інвестора (облігаційні позики, банківські та бюджетні кредити); залучених фінансових коштів інвестора (кошти, одержані від продажу акцій, пайові та інші внески громадян і юридичних осіб); бюджетних інвестиційних асигнувань; безоплатних та благодійних внесків, пожертвувань організацій, підприємств і громадян. Суд приходить до висновку, що у відповідності до умов Контракту № 16, КП «ОПМК № 8» мав право на укладання інвестиційних договорів як з фізичними так і з юридичними особами. Згідно ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 328 ЦК України, п. 6.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджено Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, та Договору № 46, після прийняття зазначеного будинку до експлуатації та оформлення акту прийому-передачі квартири [ADDRESS] від 05.01.2005р., [PERSON] правомірно було видано свідоцтво про право власності на житло серії ЯЯЯ серія ЯЯЯ № 076660 від 09.02.05 р. про право власності на квартиру [ADDRESS] (згідно технічного паспорту від 20.05.2005 року) загальною площею 60,6 кв.м. в будинку за адресою: [ADDRESS], яка відображена в технічному паспорті. Вказане право власності [PERSON] було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН». На підставі розпоряджень Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.12.2004р. № 4851, від 14.01.2005р. № 36, від 19.01.2005р. № 91 Виконавчим комітетом Одеської міської ради 26.01.2005р. було видано АТФ «Укргазбуд» свідоцтво про право власності серії САА № 436165 на 8-поверховий 56-квартирний жилий будинок з вбудованою автостоянкою та офісами, загальною площею 5.718,3 кв.м, загальною площею квартир 4.049,7 кв.м, жилою площею 2.109,9 кв.м., який відображено у технічному паспорті від 17.05.2004 р.. Суд приходить до висновку, що пункти 2, 3 Розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.12.2004 року № 4851, із змінами, внесеними до нього розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.01.2005 року № 91 є незаконними в частині оформлення свідоцтва про право власності та технічного паспорту АТФ «Укргазбуд» на весь будинок з включення до нього 60,6 кв.м. з яких складається квартира [ADDRESS] з наступних підстав. В порушення умов Контракту № 16, ч. 1 ст. 1, ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5, ч.5 ст.7, частин 1, 2 ст. 9, ст.10 Закону України від 18 вересня 1991р. N1560-XII «Про інвестиційну діяльність», ст. 328 ЦК України, п.6.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджено Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, АТФ «Укргазбуд» скрив від органів місцевого самоврядування, що інвестором зазначеної квартири, та, відповідно, її належним власником є [PERSON] у відповідності до вищевказаних вимог закону та положень умов Контракту № 16 та Договору № 46. За таких підстав, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради неправомірно вирішила у пунктах 2, 3 оскаржуваного розпорядження, що АТФ «Укргазбуд» в установленому порядку має оформити технічний паспорт, свідоцтво про право власності на зазначений в п.1 даного розпорядження об'єкт (на будинок у цілому) та провести його реєстрацію, тобто разом з квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Згідно до п.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси; суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскільки Приморська районна адміністрація Одеської міської ради неправомірно вирішила у пунктах 2, 3 розпорядження від 30.12.2004 року № 4851 із змінами, внесеними до нього розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.01.2005 року № 91, що АТФ «Укргазбуд» в установленому порядку має оформити технічний паспорт, свідоцтво про право власності на зазначений в п.1 даного розпорядження об'єкт (на будинок у цілому) та провести його реєстрацію, тобто разом з квартирою, інвестором та належним власником якої був [PERSON] На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 27 травня 2005 року за реєстровим № 3348 квартира [ADDRESS] була отримана у власність [PERSON], який отримав витяг про реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно 01.06.2005 року № 7403447, а згодом провів відчуження квартири [ADDRESS] на користь [PERSON] Суд зауважує, що на даний час існують два різних правовстановлюючих документа на один об'єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS], загальною площею 60,6 кв.м.: свідоцтво про право власності АТФ «Укргазбуд» на весь будинок, (включаючи кв. [ADDRESS]) та зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 2014 року право власності на цю квартиру на ім'я [PERSON] в цьому будинку. Суд приходить до висновку, що за цих же підстав є недійсним свідоцтво про право власності серії САА № 436165, яке видано 26.01.2005 року Виконавчим комітетом ОМР, в частині11/1000, які складають квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved