Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач - Кредитна спілка "Хортиця" звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. 14 грудня 2015 року відкрито провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 25 вересня 2006 року між сторонами у справі укладено кредитний договір № 107 відповідно до якого позивач надає відповідачу кредит на умовах, визначених в договорі, а відповідач зобовязується виплатити позивачу суму кредиту та нарахованих процентів в строки, визначені договором. В період з 25 вересня 2006 року по 27 липня 2009 року між сторонами у справі було укладено низку додаткових угод до вказаного кредитного договору, якими фактично було збільшено суму кредитування та внесено інші зміни до вказаного кредитного договору. Додатковою угодою № 20 від 20 березня 2008 року встановлено кінцевий строк остаточного погашення кредитної заборгованості відповідачем - 20 березня 2013 року. У відповідності до додаткової угоди № 30 сторони встановили, що КС "Хортиця" надає [PERSON] розстрочку в погашенні боргу за кредитним договором, а позичальник зобовязується сплатити заборгованість за кредитом та проценти в строк, визначений додатковою угодою. В звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором (з урахуванням додаткових угод до нього), станом на 09 грудня 2015 року виникла заборгованість відповідача перед КС "Хортиця" в розмірі 232\~290,77\~гривень, з них: 60 000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту; 125\~822,91\~гривень заборгованості за процентами за реструктуризацію боргу та 46\~467,86\~гривень заборгованості з інфляційних втрат за період з січня 2013 року по вересень 2015 року. 27 вересня 2006 року між КС "Хортиця" та [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором було укладено договір іпотеки, предметом якої є нерухоме майно: житловий будинок № 12 по вулиці Жовтневій в с.\~Широке, Запорізького району Запорізької області. Оскільки відповідачем не виконано умови кредитного договору від 25 вересня 2005 року, він вимушений звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на вказаний житловий будинок (предмет іпотеки) в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором, шляхом проведення прилюдних публічних торгів з початковою ціною реалізації 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. В судовому засіданні представник КС "Хортиця", на підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК України та враховуючі заперечення відповідача, змінив розмір позовних вимог в частині визначення початкової ціни реалізації з 20 000 (двадцяти тисяч) гривень до 56 782 (пятдесяти шести тисяч семисот вісімдесяти двох) гривень. Уточнені позовні вимоги представник позивача просив задовольнити в повному обсязі. Предмет та підстава позову позивачем не змінювались. Відповідач в судовому засіданні первинні позовні вимоги не визнавала, зазначивши про її незгоду з ціною початкової реалізації нерухомого майна, яким забезпечено її зобовязання перед КС "Хортиця" за кредитним договором. Уточнені позовні вимоги зі зміною початкової реалізації ціни нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, відповідач визнала в судовому засіданні. Суд, вислухавши представника КС "Хортиця" та відповідача [PERSON], дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків. В матеріалах справи міститься копія заяви від відповідача [PERSON] на адресу керівництва Кредитної спілки "Хортиця" від 25 жовтня 2005 року, відповідно до якої відповідач просила прийняти її в члени кредитної спілки (а.с.\~10). Копією письмової заяви від 23 вересня 2006 року підтверджується факт звернення відповідача [PERSON] до Голови правління КС "Хортиця" про надання їй кредиту на суму 18 180 гривень на господарчі потреби (а.с. 11). В матеріалах справи міститься копія кредитного договору № 107 від 25 вересня 2006 року (далі за текстом - Кредитний Договір), відповідно до якого позивач зобов'язується надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії на суму 18 180 (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят) гривень 00 коп. строком на три роки з виплатою 54 % річних від суми заборгованості та з щомісячним нарахуванням процентів у вказаному розмірі, а відповідач зобовязується прийняти суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та погасити заборгованість за Кредитним Договором у строки, ним передбачені (а.с. 12). Низкою додаткових угод до Кредитного Договору, укладених між позивачем та відповідачем, передбачено надання КС "Хортиця" позичальнику [PERSON] додаткових кредитних коштів у вигляді траншів (а.с. 13-41). З копії Додаткової угоди № 30 від 06 грудня 2011 року вбачається, що між сторонами у справі було досягнуто згоди про надання позивачем КС "Хортиця" відповідачу [PERSON] розстрочки в погашенні боргу за Кредитним Договором, зафіксовано розмір заборгованості відповідача перед позивачем за основною сумою кредиту та за процентами; визначено обсяги, строки та порядок проведення відповідачем періодичних платежів з погашення кредитної заборгованості (а.с. 42). Копіями видаткових касових ордерів: № 352 від 27.09.2006, № 433 від 10.11.2006, №\~377 від 12.09.2007, № 382 від 17.09.2007, № 423 від 10.10.2007, № 433 від 15.10.2007, № 474 від 08.11.2007, № 486 від 15.11.2007, № 488 від 16.11.2007, № 499 від 23.11.2007, № 531 від 13.12.2007, № 551 від 25.12.2007, № 089953 від 09.01.2008, № 089961 від 10.01.2008, № 089982 від 17.01.2008, № 089993 від 24.01.2008, № 378654 від 29.01.2008, № 378679 від 05.02.2008, № 706359 від 20.03.2008, № 66 від 09.02.2009, № 129 від 23.03.2009, № 165 від 13.04.2009, № 185 від 21.04.2009, № 187 від 24.04.2009, №\~207 від 14.05.2009, № 273 від 30.06.2009, № 309 від 23.07.2009 та № 315 від 29.07.2009 підтверджується факт отримання грошових коштів відповідачем [PERSON] від позивача КС "Хортиця" за договором кредиту від 25 вересня 2006 року та додатковими угодами до нього (а.с. 48-61). Суд не перевіряє обґрунтованість розрахунку суми заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки стягнення заборгованості не є предметом позову в даній справі. Крім того, відповідач визнає сам факт наявності в неї перед КС "Хортиця" кредитної заборгованості та не надала жодних заперечень проти її розрахунку та розміру. Суд приймає визнання відповідачем [PERSON] факту наявності її заборгованості перед КС "Хортиця" за Кредитним Договором № 107 від 25 вересня 2006 року та, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вважає цю обставину такою, що не потребує доказування. В матеріалах справи міститься копія договору іпотеки від 27 вересня 2006 року, який укладено між [PERSON] та Кредитною спілкою "Хортиця" (далі за текстом - Договір Іпотеки), який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №\~5257\~(а.с. 43-45). Вказаний договір укладено в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] перед КС "Хортиця" за кредитним договором № 107 від 25 вересня 2006 року (п. 1.1. Договору Іпотеки). У відповідності до п. 1.2. Договору Іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: будинок житловий № 12, що знаходиться в с. Широке, вул. Жовтнева, Запорізького району Запорізької області, який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області 26.11.2005 року за реєстровим № 4003, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 10550695 та в реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 144, що підтверджується витягом №\~8170753 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 05.12.2005 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 11685957, виданим Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 30.08.2006 року. Заставну вартість предмета іпотеки погоджено сторонами в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень - п. 1.4. Договору Іпотеки. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За загальним правилом, яке регулює поняття застави (одним з видів якої є іпотека) і яке встановлено статтею 572 Цивільного кодексу України кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон) встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Вказану норму конкретизовано сторонами в п. 3.1.5 Договору Іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя - ч. 3 ст. 33 Закону. Частиною першою статті 35 Закону встановлено приписи, відповідно до яких у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку - ч. 2 ст. 35 Закону. Необхідність направлення письмової вимоги іпотекодавцю іпотекодержателем передбачено також Розділом 5 Договору Іпотеки. В матеріалах справи міститься копія вимоги вих. № 27-02/15 від 27 лютого 2015 року, яку було направлено Кредитною спілкою "Хортиця" на адресу [PERSON] (а.с. 62). Вказана вимога повністю відповідає вимогам, встановленим ч. 1 ст. 35 Закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом четвертим частини першої статті 39 Закону встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Вказане свідчить про обґрунтованість позовних вимог в частині способу реалізації предмета іпотеки та про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Стосовно ціни продажу предмета іпотеки, суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 6 ст. 38 Закону, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] до матеріалів справи долучено копію "Характеристики будинку, господарських будівель та споруд" на нерухоме майно: будинок №\~12 по вулиці Жовтневій в с. Широке Запорізького району Запорізької області, яку видано Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації на підставі оцінки, проведеної 23 листопада 2009 року (а.с. 97). Вказаним документом встановлено, що інвентаризаційна вартість нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, становить 56 782 (пятдесят шість тисяч сімсот вісімдесят дві) гривні 00 коп. Таким чином, уточнені позовні вимоги повністю враховують обставини справи, встановлені в судовому засіданні. За вказаних обставин та

Outcome: approved