Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] , в особі уповноваженого представника [PERSON] звернулася\~ до\~ Ужгородського міськрайонного суду\~\~ з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2017 року, яке набуло законної сили, шлюб\~між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірвано. У шлюбі у них народився син:\~ [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що відповідач [PERSON] , жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Дана обставина негативно позначається на житті родини, та не дозволяє в повному обсязі забезпечити дитину найнеобхіднішим для гармонійного розвитку, розмір її доходів є явно недостатнім для того, щоб забезпечувати себе і дитину всім необхідним для належного рівня\~життя.\~На даний\~час їх\~син знаходиться повністю на її утриманні. З посиланням\~ на викладене\~ позивач просить\~суд: стягнути з відповідача - [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання\~ сина:\~ [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі\~ у розмірі 1944,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове\~засідання позивач\~та її\~представник не\~з`явилися,\~представник позивача\~ [PERSON] \~надіслав на\~адресу суду\~заяву про\~розгляд справи\~у їх\~відсутності,\~позов підтримують\~в\~ повному\~обсязі.\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. \~Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується зворотніми повідомленнями які повернулися\~на адресу\~суду\~ з\~відміткою Укрпошти\~\~«\~за закінченням терміну \~ зберігання»\~\~ за\~ № 8800025203076. Відповідно до\~ч.4\~\~ст.12\~\~ЦПК\~ України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ч.4\~\~ст.223\~\~ЦПК\~ України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд\~вважає\~за\~необхідне\~звернути\~увагу\~на\~тому,\~що\~застосовуючи\~ відповідно\~ до\~ ч.\~4\~\~ст.\~ 10 \~Цивільно-\~процесуального\~кодексу\~України, \~ст.\~17\~Закону\~України \~"Про\~ виконання \~ рішень\~ та\~ застосування\~практики\~Європейського\~ суду\~з\~прав\~людини"\~ при\~ розгляді справи\~ч.\~1 \~ст.\~6\~ Конвенції про\~захист\~прав\~людини\~і\~ основоположних\~ свобод,\~ право \~особи\~на\~ справедливий\~ і\~ публічний\~ розгляд\~ його\~справи\~упродовж\~ розумного строку кореспондується\~ з\~ обов`язком\~ добросовісно\~ користуватися наданими\~законом\~ процесуальними \~правами,\~ утримуватись\~ від\~ дій,\~ що\~ зумовлюють\~ затягування\~ судового процесу,\~та\~ вживати\~надані\~ процесуальним\~ законом\~ заходи\~ для\~ скорочення періоду\~ судового\~провадження \~(п.\~35\~рішення\~від\~ 07.07.1989\~р.\~ Європейського\~ суду\~ з\~прав\~ людини у \~справі\~ "Юніон\~Еліментарія\~Сандерс\~ проти\~ Іспанії"\~ (Alimentaria\~ Sanders\~ S.A.\~v.\~ Spain).\~ Обов`язок \~швидкого \~здійснення\~ правосуддя\~ покладається,\~в\~ першу\~чергу, на\~відповідні державні\~судові\~органи.\~ Розумність\~ тривалості\~ судового\~ провадження\~ оцінюється\~ в\~залежності\~від\~ обставин\~ справи\~ та\~з\~ огляду\~ на\~ складність справи,\~ поведінки\~ сторін,\~ предмету\~ спору.\~Нездатність\~ суду\~ ефективно\~ протидіяти\~ недобросовісно \~ створюваним\~ учасниками\~ справи\~ перепонам\~ для\~руху\~ справи\~є\~порушенням\~ ч.\~1\~ст.\~6\~даної\~ Конвенції\~ (§\~66\~-\~69\~\~рішення\~ Європейського\~ суду\~з\~прав\~ людини \~від\~ 08.11.2005р.\~ у\~справі\~ "Смірнова\~ проти\~ України"). Враховуючи,\~що відповідач\~повідомлений належним\~чином повторно\~не з`явився\~до суду без\~повідомлення\~причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і\~ вирішення спору\~ по суті суд приходить до наступного. \~Згідно ст.\~ст.\~13,\~81\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи в\~межах\~ заявлених\~вимог і\~на підставі\~доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Кожна сторона\~\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог чи\~заперечень. Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06.11.2017 року, яке набуло законної сили, шлюб\~між сторонами [PERSON] та [PERSON] розірвано. У шлюбі у них народився син:\~ [PERSON] , [INFO] ,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~народження виданим повторно серії\~ [NUMBER] \~від 27.05.2017\~року,\~копія якого\~приєднана до\~матеріалів справи. Як встановлено судом, неповнолітній син:\~ [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] , що стверджується даними довідки ТОВ «Управління\~житлом» № 482 від 13.02.2018 року. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так,\~відповідно\~до\~ст.51\~Конституції\~України,\~батьки\~ зобов`язані\~утримувати \~дітей\~ до\~ їх \~повноліття. Відповідач [PERSON] свій обов`язок утримувати дитину, що передбачений ст. 180 СК України не виконує, як стверджує позивач . Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Частинами\~1-3\~ст.\~181\~СК\~України\~передбачено,\~ що\~способи\~виконання\~ батьками\~ обов`язку\~ утримувати\~дитину\~визначаються\~ за\~домовленістю\~між\~ ними;\~за\~ домовленністю \~ між\~ батьками\~дитини той\~із\~них,\~хто\~проживає\~окремо\~ від\~дитини,\~може\~ брати\~ участь\~у \~її\~ утриманні \~в\~ грошовій\~і\~ (або)\~ натуральній\~формі;\~за\~ рішенням\~ суду\~ кошти\~ на\~утримання\~ дитини\~\~ (аліменти)\~ присуджуються\~ у\~частцівід\~доходу\~її\~матері,\~ батька\~ і\~ (або)\~у\~ твердій\~ грошовій\~\~ сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає\~ дитина. Положеннями\~ статей\~180,\~183,\~185,\~193,\~198,\~199\~СК\~України\~ визначаються\~ декілька видів\~ виконання\~цього\~обов`язку,\~зокрема\~ утримання\~неповнолітньої\~ дитини,\~ що\~ стягується\~ у\~частках \~або твердій\~грошовій\~сумі\~ (статті\~180,\~183);\~участь\~ батьків\~у\~ додаткових \~витратах\~ на\~ дитину,\~що\~ викликані особливими\~обставинами\~ (розвитком\~ здібностей\~ дитини,\~ її\~ хворобою,\~ каліцтвом,\~ тощо)\~(стаття\~185);\~ утримання\~ дитини,\~ яка\~ перебуває\~ в\~закладі\~ охорони \~ здоров`я,\~навчальному\~або іншому\~закладі,\~у\~ разі\~якщо батьки\~ не\~беруть\~участі\~ в\~ утриманні \~ дитини,\~ влаштованої\~ до\~ державного\~ або\~ комунального\~ або \~іншого\~ закладу,\~ аліменти\~ можуть\~бути\~ стягнуті\~ з\~ них\~на\~загальних\~ підставах\~(стаття\~193);\~батьки\~ зобов`язані\~ утримувати своїх\~ повнолітніх\~ непрацездатних\~ дочку,\~ сина,\~які\~потребують\~ матеріальної\~ допомоги,\~а\~ також\~ якщо\~повнолітні\~ дочка,\~ син\~ продовжують\~ навчання \~і\~ потребують\~матеріальної допомоги\~ до\~ досягнення\~ ними\~ двадцяти\~трьох\~ років,\~за\~ умови\~ якщо\~ батьки\~можуть\~надавати \~таку\~ допомогу\~ (стаття\~198).\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність рухомого\~ та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ст.\~7\~ЗУ\~„Про\~державний бюджет\~України\~на\~2020\~рік\~затверджено на\~2020 рік\~прожитковий\~мінімум на\~дітей\~віком\~від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~ ніж\~ 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України\~\~ суд за заявою\~ одержувача визначає\~ розмір\~\~ аліментів\~\~ у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України, надані\~сторонами\~докази\~в\~підтвердження\~своїх\~ позовних\~вимог\~та\~ заперечень\~ проти\~ позовних вимог,\~враховує матеріальний\~стан\~позивача, стан\~\~здоров`я,\~\~потреби дитини, та\~ працездатний вік відповідача,\~ розмір отриманого відповідачем доходу , враховує\~встановлений\~ законом\~\~ мінімальний\~розмір\~ аліментів\~\~на\~ дитину, а також\~ покладення обов`язку\~ утримання\~ дітей\~на обох \~батьків.\~ Докази про те, що\~ відповідач отримує\~ дохід відсутні. Як встановлено\~судом,\~відповідач в\~порядку\~ст.188\~Сімейного Кодексу\~України\~від обов`язку\~ утримувати дитину\~не звільнений,\~угоди про\~добровільну сплату\~аліментів згідно\~ ст.\~189\~ Сімейного кодексу\~ України\~між сторонами\~на даний\~час не\~укладено проте\~не\~ надає\~ матеріальної\~ допомоги\~ на\~ утримання\~та\~виховання\~дитини. Будь\~\~яких\~обставин,\~що\~перешкоджали\~б\~відповідачу\~сплачувати\~аліменти\~на\~\~утримання\~ дітей \~ в\~судовому\~засіданні\~не\~встановлено.\~ Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно\~до\~положень\~ч.\~1\~ст.\~3\~Конвенції\~ про\~права\~ дитини,\~ ч.ч.\~7,\~8ст.\~7\~ СК\~України при\~ вирішенні\~будь-яких\~питань\~щодо\~дітей\~ суд\~повинен\~ виходити\~ з\~ якнайкращого\~ забезпечення\~ інтересів\~дітей\~і,\~ тим\~більше,\~ при\~захисті\~одного\~ із\~ основних\~ прав\~дитини\~-\~права\~ на утримання,\~ яке\~кореспондується\~ з\~ конституційним\~ обов`язком\~ батьків\~утримувати\~дітей\~до\~ їх\~ повноліття. З урахуванням викладеного, зважаючи на приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку, що для\~задоволення\~всіх\~\~потреб дитини:\~калорійного\~харчування та\~ забезпеченням\~одягу\~ відповідно\~до\~ їх віку,\~з\~урахуванням\~ принципу\~\~співмірності,\~\~ достатніх\~ потреб\~дитини,\~ дійсної участі\~батька\~у\~її\~утриманні, а також\~покладення обов`язку утримання\~ дітей \~на \~обох \~батьків,\~слід\~ визначити\~\~ розмір\~\~ аліментів\~ у твердій грошовій сумі\~ в розмірі 1400,00 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, задовільняючи таким чином позовні вимоги частково. Підстав\~для\~відмови\~у\~задоволенні\~позовних\~вимог\~судом\~не\~встановлено. Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~\~суд\~ оцінює\~докази\~\~за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням,\~\~що\~ ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та\~\~безпосередньому дослідженні\~\~наявних\~ у\~справі\~\~доказів.\~Жоден\~доказ\~не\~має\~\~для\~суду \~наперед\~ встановленого\~значення.\~Суд\~\~оцінює\~належність,\~\~допустимість,\~\~достовірність\~ кожного\~\~доказу\~ окремо,\~а\~\~також\~ достатність\~\~і\~ взаємний\~\~зв`язок\~\~доказів\~в\~їх\~ сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи\~з\~принципу\~ процесуального\~рівноправ`я\~ сторін,\~та\~ враховуючи\~ обов`язок \~ кожної\~ сторони\~ довести\~ті\~обставини,\~на \~які\~вона\~ посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~ належність,\~ допустимість,\~ достовірність та достатність\~ кожного\~ доказу\~окремо,\~а \~також\~ достатність\~ і\~ взаємний\~зв`язок\~в\~їх\~ сукупності \~за\~своїм\~ внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ґрунтується\~на\~ всебічному,\~повному,\~ об`єктивному\~та\~ безпосередньому\~ дослідженню\~ наявних\~у\~справі\~доказів, враховуючи\~ встановлений\~ законом\~мінімальний розмір\~ аліментів\~на\~дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 19.09.2018 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. \~Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно\~до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~у\~разі\~задоволення \~позову,\~судові\~ витрати\~ покладаються\~на\~відповідача.\~ Відповідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial