Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся 17.02.2015 року до суду з цим позовом, вказуючи, що 24.04.2007 року відповідно до укладеного кредитного договору ODKTGА00000129 [PERSON] отримав кредит у розмірі 50000 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 24.04.217 року. Свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків [PERSON] не виконував. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2013 року було дозволено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ODKTGА00000129, від 24.04.2007 року в розмірі 106251,66 дол. США, що за курсом НБУ від 06 червня 2012 року складало 848950,78 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, загальною площею 287,60 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,0945га., які розташовані за адресою: Одеська область, м.Котовськ, вул.Ткаченко, буд. 43, шляхом продажу вказаного житлового будинку Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк». Звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх його мешканців. Добровільно виселитись з будинку відповідачі не бажають. Просив ухвалити рішення суду, яким виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в цьому будинку. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала клопотання від 19.03.2014 року (а.с.39) про розгляд справи у її відсутність та на позові наполягав і не заперечував у постановлені заочного рішення. Відповідач [PERSON] від свого імені та від імені малолітніх [PERSON], 29.03.2011 року, і [PERSON], 15.09.2013 року, в ході попереднього розгляду справи позов не визнавав. Зазначав, що виселитись з дітьми йому немає куди. Крім цього планує домовитись з банком про реструктуризацію боргу. В судове засідання призначене на 23.04.2015 року не зявився без пояснення цьому причин. Заяв клопотань до справи не заявляв. Тому розгляд справи проведено у його відсутність. Відповідач [PERSON], яка є дружиною [PERSON] та матірю [PERSON], 29.03.2011 року, і [PERSON], 15.09.2013 року (а.с.44-46), в ході судового розгляду справи позов не визнавала, оскільки іншого житла для виселення у них не має. Крім цього від погашення кредиту вони з чоловіком не відмовляються та вживають всіх зусиль для виконання умов кредитного договору. Представник відділу у справах дітей Котовської міської ради за довіреністю [PERSON] заперечувала у позові, зважаючи на відсутність іншого житла для переселення дітей. Вислухавши відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про таке. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи і ці обставини не заперечуються сторонами у справі між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 24 квітня 2007 року було укладено кредитний договір №ODKTGА00000129, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 50000,00 доларів США. Відповідач зобов'язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами (а.с.5-7). В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 24 квітня 2007 року було укладено іпотечний договір № ODKTGА00000129, згідно якого він надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 287,60 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,0945 га., які розташовані за адресою: Одеська область, м. Котовськ, вул. Ткаченко, буд.43 та належить йому на підставі свідоцтва про право власності САВ №020768 від 19 квітня 2007 року ( 8-10). Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2013 року в рахунок погашення заборгованості в розмірі 106251,66 доларів США, що за курсом НБУ від 06 червня 2012 року складає 848950,78 грн. за кредитним договором №ODKTGА00000129 від 24 квітня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, загальною площею 287,60 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,0945 га., які розташовані за адресою: Одеська область, м. Котовськ, вул. Ткаченко, буд.43, шляхом продажу вказаного житлового будинку (на підставі іпотечного договору № ODKТGА00000129 від 24 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1438) публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем за ціною визначеною на момент продажу відповідно до законодавства України, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч. 2 і 3 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" законодавець установлює певний порядок дії банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Як вбачається із змісту документів на (а.с. 13-15) відповідачами було отримано 14.12.2014 року письмове повідомлення банку про добровільне звільнення житлового приміщення за адресою: Одеська область, м. Котовськ, вул.Ткаченко, буд. 43. Малолітні діти народились після укладання кредитного договору. Відповідно на час укладення іпотечного договору згоди органу опіки та піклування такий договір не потребував. Згідно ч.4 ст.109 ЖК УРСР виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті. Таким чином передбачених законом підстав для відмови у виселенні мешканців з будинку який знаходиться в іпотеці і на який звернуто стягнення як на іпотечне майно не вбачається, в зв'язку з чим позов слід задовольнити та виселити з цього будинку всіх проживаючих у ньому мешканців. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі суд покладає на відповідачів в рівних частинах.

Outcome: approved