Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 12 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (далі - АКІБ "УкрСиббанк"), правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11382706000, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачеві кредит у сумі 120000,00 доларів США, що за курсом НБУ на день укладення договору становило 581400,00 грн, на строк з 12 серпня 2008 року до 12 серпня 2038 року. Процентна ставка за користування кредитом протягом першого місяця після укладення договору становила 13,3% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягала перегляду відповідно до умов договору. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів в порядку та у розмірах, визначених графіком погашення кредиту. П. 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000 передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та терміни, визначені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 12 серпня 2038 року. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 10 листопада 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000 склала 109536,99 доларів США, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 98548,33 доларів США; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 10020,45 доларів США; пеня за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 241,81 долар США; пеня за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 726,40 доларів США. 12 серпня 2008 року для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000, між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки №223083, відповідно до умов якого останній поручився за своєчасне та належне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору. З цих підстав ПАТ "УкрСиббанк" просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 109536,99 доларів США та присудити з них судовий збір у сумі 3654,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 120000,00 доларів США, що за курсом НБУ на день укладення договору становило 581400,00 грн, на строк з 12 серпня 2008 року до 12 серпня 2038 року. Процентна ставка за користування кредитом протягом першого місяця після укладення договору становила 13,3% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягала перегляду відповідно до умов договору. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів в порядку та у розмірах, визначених графіком погашення кредиту (а. с. 12-28). Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позичальнику, які вона використала для споживчих потреб. П. 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000 передбачено обов'язок позичальника повертати одержаний кредит, сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та терміни, визначені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 12 серпня 2038 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Однак [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустила заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування ним. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 4.1. договору про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000 за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, кредитодавець має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті. З аналізу наведених положень кредитного договору вбачається, що пеня нараховується і сплачується в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені. Пеня за прострочення позичальником термінів сплати кредиту складає 3579,80 грн, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату нарахування пені становило 241,81 долари США. Пеня за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом складає 10753,78 грн, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату нарахування пені становило 726,40 долари США. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Зі змісту наведених законодавчих норм вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. П. 6.1. договору про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000 банку надано право вимагати дострокове повернення заборгованості за кредитним договором у разі порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів оплати процентів, комісій та інших платежів за договором. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене позичальником протягом 32 календарного дня з дати одержання позичальником вимоги про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором. При цьому у випадку неотримання позичальником повідомлення про дострокове повернення кредиту (вимоги) у результаті зміни позичальником адреси без попереднього письмового повідомлення про це банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41-ий календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту (п. 6.2.договору). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] прострочила сплату чергового платежу за кредитом, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокове повернення кредиту, процентів за його користування та пені за порушення строків сплати кредиту й процентів за його користування. Банк реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000, надіславши 03 жовтня 2014 року рекомендованим листом із повідомленням позичальнику вимогу про необхідність достроково сплатити заборгованість за кредитним договором, проте [PERSON] не виконала її (а. с. 34-35, 36, 37, 39). Загальна сума заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000 складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 98548,33 доларів США; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 10020,45 доларів США; пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 3579,80 грн; пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 10753,78 грн. Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 12 серпня 2008 року для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000, між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки №223083, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати за несвоєчасне та неповне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з кредитного договору (а. с. 29-31). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1.3., п. 1.4. договору поруки від 12 серпня 2008 року №223083, [PERSON] у випадку невиконнаня позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000 несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісійних платежів, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами договору про надання споживчого кредиту. Отож, суд вважає, що відповідач [PERSON] є солідарним боржником перед позивачем у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань, взятих на себе кредитним договором. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 12 серпня 2008 року №11382706000, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 98548,33 доларів США; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 10020,45 доларів США; пеню за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 3579,80 грн; пеню за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 10753,78 грн. Згідно зі ст. 88 ЦК України суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1827,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 553-554, 610-612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та,

Outcome: approved