Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду із вимогами до [PERSON], які полягають у наступному. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму коштів, що є різницею між фактичним розміром шкоди, та отриманою сумою страхового відшкодування, у розмірі 9 298,73 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 вересня 2016 року у м. Києві виникла дорожньо-транспортна пригода з вини відповідачки, внаслідок чого було завдано механічних пошкоджень автомобілю «Хонда Сівік», який належить позивачу та яким керувала [PERSON] Страховиком відповідача було здійснено страхову виплату у розмірі 7 315,44 грн., проте відповідно до ремонтної калькуляції № 10800 від 25.12.2016 року вартість відновлюваного ремонту становить 16 614, 17 грн. Таким чином сума невідшкодованої матеріальної шкоди, завданої позивачеві неправомірними діями відповідача, становить 9 298,73 грн. Під час розгляду представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити, виходячи з матеріалів позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] подала свої письмові заперечення, в яких вказує на те, що позивач має помилковий підхід до розуміння меж «повного обсягу» відповідно до ст.. 1166 ЦК України, матеріали справи не містять даних щодо конкретного переліку пошкоджень транспортного засобу позивача, а позивач не вказує точної суми понесених на відновлювальний ремонт автомобіля. Враховуючи надані заперечення, представник просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» представника до суду не направила, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена у спосіб передбачений ст. 76, 77 ЦПК України, причину неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази надані сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що 29 вересня 2016 року о 12.33 год. на вул. Дніпровська Набережна, 21 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON], та був під управлінням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під управлінням [PERSON] В результаті вказаної дтп було пошкоджено автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2016 року особою, що порушила п. 2.3(б), 13.1 ПДР України, чим спричинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП, було визнано [PERSON] Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», що підтверджується полісом № АІ / 9655018. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки від 27.12.2016, виданої ПАТ КБ «Приват Банк», страхова компанія відповідача сплатила грошові кошти в розмірі 7315,44 грн. на картковий рахунок позивача. Разом з тим, відповідно до заяви [PERSON] про страхове відшкодування, якою він дав свою згоду на те, що розрахунок страхового відшкодування буде здійснено на підставі : програмного продукту Аудатекс від 02.12.2016 АТ СК «АХА-Страхування». З вказаної заяви встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER], належної позивачеві, складає 13 793,55 грн. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, установлюючи презумпцію вини особи, яка завдала шкоди, Цивільний кодекс України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у завданні шкоди. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Згідно заяви про страхове відшкодування вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача складає 13 793,00 грн. При цьому позивач від третьої особи отримав в рахунок відшкодування шкоди - 7 315,44 грн. Отже не відшкодованою є частина матеріального збитку в розмірі 6 478,11 грн. Звернення до відповідача про відшкодування не відшкодованої частини завданої шкоди, як особи, яка її заподіяла, є правомірним та відповідає положенням чинного законодавства. В цьому випадку суд відхиляє надану позивачем ремонтну калькульцію №10800 від 25.12.2016, як неналежений доказ підтвердження завданого матеріального збитку, оскільки відсутні відомості про особу яка її складала, матеріали, які при цьому вивчались. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 551,21 грн. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про часткове доведення позовних вимог та про необхідність часткового задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial