Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 16.11.2011 року ПАТ "Державний ощадний банк України" (далі - Банк) та [PERSON] уклали кредитний договір №2203/388, згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 26000грн. терміном на 36 місяців на споживчі цілі з датою остаточного погашення 16.11.2014 року зі сплатою 11,0% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язався належним чином виконувати умови кредитного договору, в тому числі своєчасно погашати кредит та відсотки за користування кредитом. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором між Банком та [PERSON], [PERSON] 16.11.2011 року були укладені договори поруки №2203/388-1 та №2203/388-2 відповідно. Оскільки рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.02.2014 року стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №2203/388 від 16.11.2011 року станом на 31.10.2013 року в розмірі 20439,66грн., а заборгованість за період з 01.11.2013 року по 04.12.2014 року становить 10300,59грн., тому позивач просить солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дану суму боргу. У судовому засіданні представник позивача Кушнерик О.С. позовні вимоги довірителя підтримала та просила присудити стягнути солідарно із відповідачів на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" суму заборгованості за кредитним договором №2203/388 від 16.11.2011 року за період з 01.11.2013 року по 22.12.2014 року в розмірі 10300,59грн. та сплачений судовий збір 243,6грн. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що ніде не працює і тому не має можливості сплачувати вказану суму боргу, просив борг стягувати з поручителів [PERSON] та [PERSON], оскільки вони офіційно працюють. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на виклик в суд не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача Кушнерик О.С. та відповідача [PERSON], з'ясувавши усі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: Із кредитного договору №2203/388 видно, що 16.11.2011 року ПАТ "Державний ощадний банк України" надав [PERSON] кредит у розмірі 26000грн. терміном на 36 місяців, з датою остаточного погашення 16.11.2014 року, зі сплатою 11,0% річних за користування кредитом, а відповідач зобов'язався належним чином виконувати умови кредитного договору, в тому числі своєчасно погашати кредит та відсотки за користування кредитом. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань перед ПАТ "Державний ощадний банк України" за кредитним договором №2203/388 від 16.11.2011 року були укладені Договори поруки №2203/388-1 та №2203/388-2 від 16.11.2011 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] і [PERSON] відповідно. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.02.2014 року присуджено стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2203/388 від 16.11.2011 року станом на 30.10.2013 року в розмірі 20439,66грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 16.11.2011 року №2203/388 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] станом на 04.12.2014 року заборгували позивачу 10300,59грн., з яких: 3433,37грн. - залишок простроченої заборгованості по відсотках; 2783,63грн. - сума нарахованої пені по кредиту; 504,03грн. - сума нарахованої пені по відсотках; 3035,04грн. - сума інфляційних нарахувань за період прострочення; 544,52грн. - 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення. Згідно п. 1.5 кредитного договору №2203/388 Позичальник зобов'язався щомісячно до останнього дня місяця, наступного за звітним проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 966грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом починаючи з січня 2013 року, сума погашень в останній місяць - 972грн.; останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів необхідно здійснити не пізніше 16.11.2014 року. Відповідно до п. 5.2 кредитного договору №2203/388 за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту або своєчасній оплаті процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. ПАТ "Державний ощадний банк України" виконав свої зобов'язання за договором №2203/388 від 16.11.2011 року, надавши [PERSON] кредит у розмірі 26000грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.11.2011 року. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ураховуючи наведене, є підстави стягнути з відповідачів суму заборгованості, так як вони не виконують свої обов'язки за кредитним договором і позичкодавець вимагає повернення позики, що залишилася, сплати процентів, пені; так як [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання, передбачені кредитним договором №2203/388 від 16.11.2011 року. Судом установлено, що згідно представлено представником Банку розрахунку заборгованості за кредитним договором №2203/388 від 16.11.2011 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгували позивачу 10300,59грн. за період з 01.11.2013 року по 22.12.2014 року. Відтак, з відповідачів слід солідарно стягнути в загальному суму боргу - 10300,59грн., а в зв'язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] судового збору в рівних частинах на загальну суму 243,6грн., який був оплачений позивачем у зв'язку із зверненням до суду.

Outcome: approved