Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що [INFO] помер [PERSON] (батько). Після його смерті відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (далі - житловий будинок, домоволодіння), належність якого спадкодавцеві підтверджується записами в погосподарських книгах. Позивач спадщину прийняв, проте не в змозі її оформити, оскільки нотаріус відмовила йому у видачі нотаріального акту, мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким він просить визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не з'явився, до суду подав заяву в якій повідомив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність. Голова Сиваковецької сільської ради подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в селі Сиваківці, Липовецького району Вінницької області, помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Належність зазначеного майна спадкодавцеві підтверджується записами в погосподарських книгах виконавчого комітету Сиваковецької сільської ради за 1991-2015 роки (а.с. 16). З матеріалів Спадкової справи № 144/2015 слідує, що після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняв в порядку, визначеному ч.1 ст. 1269 ЦК України, підтвердженням чого є його заява. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем, який має право на спадкування усього спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] Бажаючи одержати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, позивач звернувся до нотаріуса, яка постановою від 10.05.2016 року відмовила йому у видачі нотаріального акту, оскільки на будинок відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Як вбачається з Технічного паспорту (а.с. 10-12), житловий будинок з господарськими будівлями були збудовані в період з 1948-1950 роках. На час виникнення спірних правовідносин питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (далі - Указ) і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (далі - Постанова), які визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт побудови ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Вказані правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації, що узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України у справі № 6-137цс13. За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, пункту 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 15 від 19 січня 1976 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. З аналізу зазначених нормативних актів слідує, що виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таку правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року в своєму Інформаційному листі "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування". Згідно даних, які вказані в довідці виконавчого комітету Сиваковецької сільської ради від 30.05.2016 року № 352, житловий будинок № 13 по вул. Лісова в селі Сиваківці, Липовецького району Вінницької області, відповідно до записів в погосподарських книгах належить [PERSON] і був побудований на земельній ділянці, яка надана у приватну власність спадкодавцю, підтвердженням чого є дані Земельнокадастрової книги Сиваковецької сільської ради. Оскільки належність спадкового майна спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, суд приймає рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved