Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ера Грейн" (скорочене найменування ТОВ "Ера Грейн") про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, оскільки Товариство добровільно не виплатило заборгованість по заробітній платі, тому позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 24155 грн 61 коп., а саме, нараховану, але не виплачену суму заробітної платі з січня 2019 року по травень 2019 року, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 17437 грн 7 коп., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 6718 грн 54 коп., стягнути моральну шкоду у розмірі 30000 грн та понесені судові втрати. Позивач [PERSON] , її представник адвокат Невольчук С.П., який діє на підставі ордера, серії ВН № 077113, в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, провести розгляд справи у її відсутності та у відсутності її представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання. Представник відповідача ТОВ "Ера Грейн" в судове засідання не з`явився. За адресою місцезнаходження юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ера Грейн": 68150, Одеська область, Татарбунарський район, с. Дивізія, вул. Миру, 102, надіслано судову повістку про виклик у суд. До суду повернувся конверт з рекомендованим повідомленнями з відміткою поштового відділення "адресат відсутній". За таких підстав, представник відповідача ТОВ "Ера Грейн" вважається належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Враховуючи заяву позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 27 липня 2016 року позивач [PERSON] була прийнята на роботу апаратником обробки зерна четвертого розряду в ТОВ "Ера Грейн", 3 січня 2018 року назву посади змінено на апаратник оброблення зерна четвертого розряду в ТОВ "Ера Грейн". Вказане підтверджується копією трудової книжки, серії [NUMBER] , видано 10 липня 2000 року (а.с. 10, 78). Відповідно до довідки, видано ТОВ "Ера Грейн", [PERSON] працювала в ТОВ "Ера Грейн" з 27 липня 2016 року, всього до сплати нараховано 17437 грн 7 коп. Заробітна плата за січень 2019 року не виплачувалася. Заробітна плата за лютий, березень, квітень та травень 2019 року і компенсація за невикористану відпустку не нараховувалася та не виплачувалась у зв`язку з відсутністю керівництва. Середня заробітна плата за 5 місяців 2019 року складає 3487 грн 41 коп. (а.с. 11). Згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 15 травня 2019 року, яке набрало законної сили 15 червня 2019 року, встановлено факт припинення трудових відносин за згодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України між [PERSON] та ТОВ "Ера Грейн" на посаді апаратника оброблення зерна четвертого розряду, а саме, з 4 березня 2019 року. Розірвано трудовий договір, укладений 26 липня 2016 року між [PERSON] та ТОВ "Ера Грейн" (а.с. 69, 70). Відповідно до довідки № 890, видано 3 вересня 2019 року Державним центром зайнятістю Барська районна філія Вінницького обласного центру, [PERSON] зареєстрована як безробітна в Барському РЦЗ з 18 червня 2019 року (а.с. 66). Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно з ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснено, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний видати належним чином оформлену трудову книжку, виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення середньої заробітної плати" від 8 лютого 1995 року № 100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Згідно з абз. 1 п. 3 Розділу 3 цього Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Відповідно до п. 5 Розділу 4 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абз. 1 п. 8 Розділу 4 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Щодо вимоги про стягнення з ТОВ "Ера Грейн" на користь [PERSON] середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, то суд дійшов такого висновку. З урахуванням довідки, видано ТОВ "Ера Грейн" (а.с. 11), середньоденна (годинна) заробітна плата за останні два місяці роботи, тобто, за січень та лютий 2019 року, становить 203 грн 57 коп. (4173 х 2 = 8346 : 41 = 203, 57). Тобто, за період з 5 березня 2019 року по 27 травня 2019 року з ТОВ "Ера Грейн" на користь [PERSON] слід стягнути середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 11196 грн 35 коп. (березень 2019 року - 18 днів, квітень 2019 року - 20 днів, травень 2019 року - 17 днів, всього 55 днів х 203 грн 57 коп. = 11196 грн 35 коп.). Щодо вимоги про стягнення з ТОВ "Ера Грейн" на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати за період з січня 2019 року по 4 березня 2019 року та суми компенсації за невикористану відпустку, то суд стягує нараховану, але не виплачену суму заробітної плати за вказаний період у розмірі 8753 грн 14 коп. та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2503 грн 6 коп. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної (немайнової) шкоди з ТОВ "Ера Грейн" на користь [PERSON] суд задовольняє їх частково з таких підстав. Відповідно до частин 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Згідно з ч. 2 ст. 276 ЦК України якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Відповідно до ст. 280 ЦК України завдана фізичній особі моральна шкоди внаслідок порушення її особистого немайнового права підлягає відшкодуванню. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до пунктів 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд ураховує характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, бере до уваги медичні документи щодо стану здоров`я позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, стягує з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ера Грейн" на користь [PERSON] моральну (немайнову) шкоду в розмірі 10000 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. А тому, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 768 грн 40 коп. Крім того, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень, які документально підтверджені (а.с. 15, 16). На підставі ч. 4 ст. 43 Конституції України, частин 1, 2 ст. 23, ч. 2 ст. 276, ст. 280, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117, ст. 233 КЗпП України, ст. 21, ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оплату праці", Рішення Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, абз. 2 п. 2 Розділу 2, абз. 1 п. 3 Розділу 3, п. 5, абз. 1 п. 8 Розділу 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення середньої заробітної плати" від 8 лютого 1995 року № 100, пунктів 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",

Outcome: partial