Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №2333/2016 від 21 червня 2016 року у розмірі 2265418 грн. 10 коп.. Мотивуючи свої вимоги тим, що 21.06.2016 між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2333/2016, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1859901,71 грн. на строк до 23 червня 2023 року. 23 червня 2016 року між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено Договір застави транспортного засобу, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 552. Предметом застави є автомобіль марки Mercedes-Benz, 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Заставна вартість визначилася сторонами у сумі 1944431,20 грн. Крім того, 21 червня 2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов`язань, що виникли з Кредитного договору, укладеного між кредитором та позичальником. 18 травня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. було вчинено виконавчий напис № 817 про звернення стягнення на автомобіль марки Mercedes-Benz, 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , для погашення заборгованості в сумі 1876289,40 грн. Не погоджуючись з такими діями позивача відповідачі звернулися до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. До теперішнього часу останні не виконують зобов`язань за кредитним договором, що призвело до порушення прав позивача. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що 18 травня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. було вчинено виконавчий напис № 817 про звернення стягнення на автомобіль марки Mercedes-Benz, 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , для погашення заборгованості в сумі 1876289,40 грн. Не погоджуючись з такими діями позивача відповідачі звернулися до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту. Зазначає, що штраф та пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності. Крім того, за квитанцією від 21.06.2018 № 33623409 [PERSON] сплатила до банку 45000,00 грн., але замість зменшення суми боргу отримала безпідставне збільшення нарахувань. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що 18 травня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. було вчинено виконавчий напис № 817 про звернення стягнення на автомобіль марки Mercedes-Benz, 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , для погашення заборгованості в сумі 1876289,40 грн. Як визнає і сама відповідачка, не погоджуючись з такими діями банку, звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 26 липня 2019 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення про визнання спірного напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Під час розгляду даної справи відповідачка аргументувала свої позовні вимоги, зокрема, тим, що ПАТ "Кредитбанк" в порушення умов п. 4.9 кредитного договору не надіслав їй повідомлення щодо дострокового повернення кредиту, ні розрахунку заборгованості. А отже, банк позбавив її можливості добровільно виконати вимогу щодо дострокового погашення заборгованості протягом тридцяти днів. Беручи до уваги твердження відповідачки про те, що начебто після того, як вона отримала вимогу, позивач не мав права нараховувати штрафні санкції є суперечливими та дані обставини розглядалися судом і було прийняте рішення. Отже, строк позивачем зазначений в с. 257 ЦК України не пропущено, а тому твердження відповідача з приводу того, що позивач змінив кінцевий строк повернення кредиту і не повинен нараховувати відсотки за користування кредитом суперечить п. 17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012. Вказує, що оскільки відповідачі не виконали вчасно взяті на себе зобов`язання по поверненню позичених коштів та відсотків за користування кредитом у позивача виникли певні затрати щодо вирішення питання в позасудовому порядку з приводу звернення стягнення заборгованості, які підлягають стягненню з відповідача. Ухвалою суду від 21.05.2019 забезпечено позов шляхом накладення арешту. Ухвалою суду від 21.05.2019, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.10.2019, відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.02.2020, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника відповідача - адвоката Киричук В.В. надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з тим, що адвокат Чирва В.Г. не надав належним чином оформленого ордеру на представлення інтересів АТ «Кредобанк» у Ленінському районному суді тобто позовну заяву підписано особою, яка не має повноважень на ведення справи. Суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Представником позивача, адвокатом Чирва В.Г. до матеріалів позовної заяви додано копію Ордеру про надання правової допомоги серії ЧН №060510 АТ «Кредобанк» на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 11 лютого 2019 року у судах загальної юрисдикції України та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Статтею 62 частиною 4 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Стаття 26 ч. 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Постановою ВП ВС від 05.06.2019 року у справі №9901/847/18 встановлено, що Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону N 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами. Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади. Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року N 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога". Тобто вказана постанова, на яку посилалась представник відповідачки встановлює що суди є відокремленим органом від інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, тощо. Вказаний ордер містить вказівку, що правова допомога надається у судах загальної юрисдикції, тобто містить вказівку саме судові органи, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідачки про залишення позовної заяви без розгляду. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 21 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №2333/2016, згідно з яким позичальнику було надано кредит у сумі 1859901,71 (один мільйон вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот одна гривня сімдесят одна копійка), що підтверджується меморіальними ордерами №29208617 від 24 червня 2016 року та №29208586 від 24 червня 2016 року та випискою руху коштів по рахунку. Відповідно до п. 1.1. Договору, банк зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору, за користування кредитом встановлюється змінювана процента ставка, а саме згідно п. 3.3. Кредитного договору, обумовлено значення первинної процентної ставки, в розмірі 16,49 % річних. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором (п. 2.1., 4.10. та/або додатками до нього). Відповідно до п.4.1.1. Кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами (ануїтетний платіж) протягом усього строку кредитування (п. 2.1.), не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, згідно графіку погашень. Відповідно до п.5.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по Кредитному договору процентної ставки, але не менше 10 грн. за кожний день прострочення. Відповідно до п.4.9. Кредитного договору, банк у випадках, передбачених п. 2.10. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів. Згідно п.5.4. Кредитного договору, сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені), прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за Кредитним договором. Відповідно до п.4.10. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п.4.9.), достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Договором. Відповідно до п.9.8. Кредитного договору, сторони домовились, що спори, які виникатимуть з цього Договору, вирішуватимуться судом відповідно до чинного законодавства України. Відповідно п.6.1. Кредитного договору, виконання зобов`язань забезпечується способами, що обумовлені в цьому Договорі та/або договорах забезпечення, зокрема: застава транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ , модель GLS 350 D 4 МАТІС, дата випуску 2016 , номер (кузова) [NUMBER] ; застава майнових прав за Договором купівлі продажу транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ , модель GLS 350 D 4 МАТІС, дата випуску 2016 , номер (кузова) [NUMBER] ; Договір поруки №2333/2016/2 на суму 1859901,71 грн. На виконання п.6.1. Кредитного договору, 23.06.2016 р. між [PERSON] та позивачем укладено Договір застави транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А., та зареєстровано в реєстрі за № 552. Відповідно до п.1.2. Договору застави, предметом застави є рухоме майно: автомобіль марки, MERCEDES-BENZ номер шасі (кузова) [NUMBER] , 2016 року випуску, колір - чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видане Центром 4841 від 21.06.2016 р. Відповідно до п.1.3. Договору застави, заставна вартість предмета застави визначається сторонами у сумі 1 944431,20 грн. Згідно п.3.1.4. Договору застави, банк має право у випадку невиконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором достроково звернути стягнення на предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 Договору застави та за рахунок вирученої від реалізації предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат для утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних із зверненням стягнення і реалізацією предмета застави. Пунктом 5.2. Договору застави встановлено, що банк має право достроково звернути стягнення на Предмет застави, зокрема, у разі порушення відповідачем обов`язків, встановлених договором застави та у разі якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором термін суми кредиту та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлений Кредитним договором строк суми відсотків, комісій, неустойки (пені, штрафних санкцій) збитків. Відповідно до п. 5.3. та п. 5.4. Договору застави позивач має право звернути стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому, витрати банка, пов`язані з зверненням стягнення на предмет застави, підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі і забезпечуються цією заставою. Вибір способу звернення стягнення на предмет застави, в тому числі й способу позасудового порядку звернення стягнення, здійснюється позивачем на його розсуд. Окрім цього 21 червня 2016 року між Позивачем та [PERSON] (надалі - Поручитель) було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов`язань, що виникли з Кредитного договору, укладеного між кредитором та позичальником. Договором поруки визначено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Позивач зазначає, що 18 травня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, Черник Н.С., було вчинено виконавчий напис № 817 про звернення стягнення на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ номер шасі (кузова) [NUMBER] , 2016 року випуску, колір - чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , на користь ПАТ «Кредобанк» для погашення заборгованості в сумі 1876 289, 40 грн. Даний виконавчий напис було пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця Баришнікову Артему Дмитровичу. На даний час приватним виконавцем відкрите виконавче провадження №56747902. Не погоджуючись з такими діями позивача, [PERSON] , звернулась до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню справа №489/5413/18. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2019 року позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Наталія Степанівна, приватний виконавець Баришніков Артем Дмитрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 18 травня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Наталією Степанівною, зареєстрований в реєстрі за №817, за яким звернуто стягнення на транспортний засіб марки Mersedes-Benz, модель GLS 350 D4 MATIC, 2016 року випуску, кузов № [NUMBER] , колір чорний, тип - загальний легковий універсал - В, об`єм двигуна - 2987 куб. см., реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору № 2333/2016 від 21.06.2016 року укладеному між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] , що становить загальну суму 1876289,40 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по Кредитному договору № 2333/2016 від 21.06.2016 р. станом на 22.04.2019 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 2265418,10 грн. (два мільйони двісті шістдесят п`ять тисяч чотириста вісімнадцять грн. 10 коп.), яка складається з: суми заборгованості за кредитом 1660050 грн. 10 коп.; суми заборгованості за відсотками 431255 грн. 63 коп.; пені 170094 грн. 67 коп.; витрати на вчинення виконавчого напису 2000,00 грн. - судові витрати понесені банком 960,50 грн. судові витрати понесені банком 1057,20 грн. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачами зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (cт. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Положеннями ч. 1 ст. 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. ПАТ «Кредобанк» грошові зобов`язання передбачені Кредитним договором №2333/2016 від 21 червня 2016 року перед [PERSON] виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №29208617 від 24 червня 2016 року та №29208586 від 24 червня 2016 року та випискою руху коштів по рахунку (а.с.24, 25, 26-29). Представник відповідача в своєму відзиві зазначає, що за квитанцією від 21.06.2018 № 33623409 [PERSON] сплатила до банку 45000,00 грн., але замість зменшення суми боргу отримала безпідставне збільшення нарахувань. Згідно квитанції № 33623409 від 21.06.2018 року, [PERSON] сплачено 45000,00 грн. за кредитним договором № 2333/2016. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2333/2016 від 21.06.2016 р. вбачається, що зазначена сума у розмірі 45000,00 грн. - сплачено відсотки. Представник відповідача зазначає, що кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту. Представник позивача вказує, що відповідачкою були аргументовані позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зокрема, тим, що ПАТ "Кредитбанк" в порушення умов п. 4.9 кредитного договору не надіслав їй повідомлення щодо дострокового повернення кредиту, ні розрахунку заборгованості. А отже, дані обставини розглядалися судом при прийнятті рішення. Твердження відповідача з приводу того, що позивач змінив кінцевий строк повернення кредиту і не повинен нараховувати відсотки за користування кредитом суперечить п. 17 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.07.2019 року встановлено, що 29.03.2018 року за вих. № 27-13097/18 на адресу [PERSON] направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Згідно ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Згідно з частиною першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція узгоджується з викладеною позицією в постанові Верховного суду від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12. За таких обставин підстави для покладення на відповідачів солідарного обов`язку сплатити на користь позивача відсотки за користування кредитними коштами за період з 29 березня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 291928,24 відсутні. Розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджено факт порушення відповідачем умов кредитного договору та не виконання зобов`язань, що випливають з нього. Однак суд не погоджується із вимогою позивача про стягнення витрат на вчинення виконавчого напису, оскільки вчинений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, окрім того чинним законодавством України не передбачено стягнення витрат на вчинення виконавчого напису. Приймаючи до уваги порушення відповідачами зобов`язань за кредитним договором, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 33981 грн. 27 коп.

Outcome: partial