Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON] (далі - заявник) разом із своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з квітня 2013 року і на час відкриття спадщини по день його смерті [INFO] , де заявник проживає і по даний час. Заяву обґрунтовує наступними обставинами. [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , власником якого був спадкодавець згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.09.2003. В період з квітня 2013 року по день його смерті [INFO] заявник (без реєстрації) та її батько проживали разом в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Оскільки заявник здійснювала догляд за батьком похилого віку, тому вона прийняла спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), однак у визначений законом строк не звернулася до органів нотаріату для видачі свідоцтва про право на спадщину. Дані обставини стали підставою для звернення до суду із відповідною заявою, оскільки від цього залежать майнові права заявника, а іншого порядку встановлення даного факту, аніж судового, чинним законодавством не передбачено. На підтвердження заявленої вимоги наводяться, копії паспорта та свідоцтва про народження заявника, свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також акт та довідки органу місцевого самоврядування за місцем проживання заявника. Ухвалою суду від 23.09.2020 відкрито провадження у даній справі, а також визначено строк для подання заінтересованою особою відзиву. У визначений судом строк заінтересованою особою відзиву на заяву не подано, проте її представник у своїй заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, а також не заперечує проти задоволення заявленої вимоги. Разом з тим, у судове засідання заявник та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, заявлену вимогу підтримав та просив її задовольнити. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] у графі батьки її батьком зазначено [PERSON] (а.с. 6). Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] підтверджується зміна прізвища заявника з дівочого " [PERSON] " на прізвище її чоловіка " [PERSON] " (а.с. 7). Згідно акту Вахнівської сільської ради від 21.08.2020, затвердженого Вахнівськи сільським головою, заявник та її батько, в період з квітня 2013 року по день смерті останнього [INFO] проживали разом в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13). Крім того, у довідці виконкому Вахнівської сільської ради №870 від 21.08.2020 зазначено, що заявник на день смерті свого батька проживала з ним без реєстрації за вищевказаною адресою (а.с. 14). З урахуванням викладеного, вирішуючи питання про встановлення юридичного факту постійного проживання заявника разом із своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з квітня 2013 року і на час відкриття спадщини по день його смерті [INFO] , де заявник проживає і по даний час, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Приписами ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, про встановлення яких суд розглядає справи. Водночас згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Предметом розгляду заяви є\~встановлення факту постійного проживання оскільки від цього залежать майнові права заявника, а іншого порядку встановлення даного факту, аніж судового, чинним законодавством не передбачено. Відповідно до ст.ст. 2 та 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон) передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Відповідно до ч. 10 ст. 6 вищезазначеного Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно з положеннями ст. 2 Закону не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В даному випадку, визначені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини, підтверджуються належними та допустимими доказами, які вказують на те, що заявник постійно проживала разом із своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в період з квітня 2013 року і на час відкриття спадщини по день його смерті [INFO] , де заявник проживає і по даний час. Тому суд вбачає підстави для\~задоволення заяви заявника та встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини з метою реалізації нею своїх майнових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved