Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Заступник прокурора Волинської області в інтересах держави в особі [PERSON] внутрішніх справ України звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради, департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Управління [PERSON] внутрішніх справ України у Волинській області [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень та розпорядження, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, скасування записів про реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на квартиру за державою в особі [PERSON] внутрішніх справ України. В обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до рішення адміністрації і профкому УМВС України у Волинській області від 18.02.2011року службова двокімнатна квартира за адресою: м. Луцьк, вул. Арцеулова, 22/95, житловою площею 38,1 м. кв., виділена сім`ї [PERSON], який займав посаду начальника відділу внутрішньої безпеки у Волинській області служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України, про що останній надав відповідну заяву до житлово-побутової комісії УМВС України у Волинській області. Крім того вирішено направити клопотання та всі відповідні документи до Луцької міської ради для видачі ордера на вказане житло. Зазначене питання вирішено також наказом начальника УМВС України у Волинській області від 10.03.2011 року №347 та одночасно до Луцького міського голови направлено клопотання щодо включення до числа службового житла УМВС України у Волинській області квартири за адресою: [ADDRESS] з подальшим наданням даного житла [PERSON] у складі сім`ї: [PERSON] дружини та [PERSON] сина. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.03.2011 року №209-1 затверджено рішення адміністрації і профкому УМВС України у Волинській області про включення в число службового житла двокімнатної квартири [ADDRESS] житловою площею 38,1 м. кв., та надання її начальнику відділу внутрішньої безпеки у Волинській області служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України [PERSON] із сімєю у складі 3 осіб та 21.03.2011 року видано спеціальний ордер №100 (для службових осіб) [PERSON] На підставі спільного рішення адміністрації і профкому УМВС України у Волинській області від 02.06.2011року та відповідного клопотання УМВС України від 15.06.2011 року виконавчим комітетом Луцької міської ради прийнято рішення від 06.07.2011 року №468-1 про затвердження спільного рішення адміністрації і профкому УМВС України у Волинській області від 02.06.2011року про виключення із числа службового житла, зокрема двокімнатної квартири [ADDRESS] житловою площею 38,1 м. кв., у якій проживає [PERSON] із сімєю у складі 3 осіб. Розпорядженням відділу реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 22.03.2012 року №992-р "Про приватизацію квартир державного житлового фонду" вказану квартиру за згодою інших осіб передано у власність [PERSON], яка є невісткою [PERSON], свідоцтво про право власності на житло від 22.03.2012 року зареєстроване у відділі реєстру житлового фонду за №992-р/1. Зазначені рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.03.2011 року №209-1, від 06.07.2011 року №468-1 та розпорядження відділу реєстру житлового фонду департаменту ЖКГ Луцької міської ради від 22.03.2012 року №992-р в частині щодо квартири [ADDRESS] прокурор вважає незаконними, такими, що порущують права та інтереси держави в особі МВС України та підлягають скасуванню з наступних підстав: -[PERSON] не відносився до осіб рядового та начальницького складу, державних службовців, службовців та пенсіонерів апарату УМВС України у Волинській області, тому житлово-комунальна комісія не мала повноважень на виділення йому житла; -УМВС України у Волинській області не направлялось клопотання до МВС України щодо включення спірної квартири до числа службових та виключення з цього числа, як передбачено Положенням про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10.09.2004 року № 1039, зареєстроваого в [PERSON] юстиції України 05.10.2004 року за №1255/9854; -[PERSON], [PERSON] та члени їх сімей не перебували на квартирному обліку у виконавчому комітеті Луцької міської ради; -потреба у використанні спірної квартири як службової не відпала; -[PERSON] та члени його сімї були забезпечені житлом та використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду. Прокурор вказує, що у звязку з неправомірним виключенням квартири [ADDRESS] із числа службового житла, квартира вибула із володіння держави в особі [PERSON] внутрішніх справ України, чим заподіяно шкоду інтересам держави. У звязку з цим прокуратура області неодноразово зверталася до МВС України про необхідність вжиття заходів з даного приводу. Однак жодного повідомлення щодо оскарження у судовому порядку рішення Луцької міської ради до прокуратури області не надходило, що свідчить про бездіяльність МВС України щодо вжиття заходів по поверненню квартири державі. Зволікання зі зверненням до суду з відповідним позовом призвело до відчуження спірної квартири іншій особі [PERSON], яка є добросовісним набувачем. Прокурор вказує також, що згідно інформації ПАТ "Луцьксантехмонтаж №536" від 09.10.2015 року вартість одного квадратного метра у будинках, які будує вказане підприємство дорівнює 12500 грн. Таким чином, вартість квартири площею 75,9 кв.м. становить 948 750 грн. Покликаючись на викладені обставини, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог прокурор просить суд: 1.Визнати незаконним і скасувати п. 3 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №209-1 від 17.03.2011 року "Про надання житлових приміщень" в частині надання квартири № 95 на вул. Арцеулова, 22 у м. Луцьку начальнику відділу внутрішньої безпеки у Волинській області служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України полковнику міліції [PERSON] з сім`єю в складі 3 осіб. 2.Визнати незаконним і скасувати п. 1.3 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 468-1 від 06.07.2011 року "Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень із числа службових". 3.Визнати незаконним і скасувати розпорядження відділу реєстру житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради №992-р від 22.03.2012 року "Про приватизацію квартир державного житлового фонду" в частині приватизації квартири № 95 на вул. Арцеулова, 22 у м. Луцьку [PERSON] 4.Витребувати у [PERSON] квартиру № 95 на вул. Арцеулова, 22 у м. Луцьку, площею 75,9 кв.м., вартістю 948 750 грн. шляхом вилучення у останньої та передачі її у державну власність в особі [PERSON] внутрішніх справ України. 5.Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності, що зареєстроване у відділі реєстру житлового фонду за №992-р/1, видане [PERSON] на підставі розпорядження №992-р від 22.03.2012 року відділу реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради. 6.Скасувати записи про реєстрацію права власності на нерухоме майно в книзі № 129 за №10347 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 14009038. 7.Визнати право власності на квартиру № 95 на вул. Арцеулова, 22 у місті Луцьку за державою в особі Міністертва внутрішніх справ України. 8.Судові витрати по справі стягнути солідарно з відповідачів на користь прокуратури Волинської області. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 26.04.2016 року до участі у справі як співвідповідача залучено [PERSON], як третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідачів відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради та відділ реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31.05.2016 року проведено заміну первісного відповідача департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на належного відповідача відділ реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16.03.2017 року проведено заміну відповідача відділ реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на департамент житлово-комунального господарства Луцької міської ради та виключено з числа третіх осіб відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] внутрішніх справ України в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суду надана заява про підтримання позовних вимог. Представник відповідачів виконавчого комітету Луцької міської ради, департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради [PERSON] проти задоволення позову заперечила. Оскаржувані рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.03.2011 року, 06.07.2011 року та розпорядження відділу реєстру житлового фонду департаменту ЖКГ Луцької міської ради від 22.03.2012 року вважає такими, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства. В задоволенні позову просила відмовити. Відповідач [PERSON] та його представники в задоволенні позову просили відмовити з підстав, наведених у письмових запереченнях. Крім того, надали суду заяву про застосування до вирішення спору позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник управління МВС України у Волинській області в судове засідання не зявився, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що 03.10.2009 року між УМВС України у Волинській області, в особі начальника [PERSON], та відкритим акціонерним товариством "Луцьксантехмонтаж №536", в особі голови правління [PERSON], укладено договір про спільну діяльність (без об`єднання вкладів учасників) у будівництві на земельній ділянці за адресою: м. Луцьк, вул.Чорновола, 16, 55-й мікрорайон (том 1 а.с. 23-29). За укладеним договором УМВС України у Волинській області передає за актом ВАТ "Луцьксантехмонтаж № 536" право на користування земельною ділянкою під будівництво обєкту за вказаною адресою, загальною площею 0,3964 га, та документи, які підтверджують право на земельну ділянку, аВАТ "Луцьксантехмонтаж № 536" приймає на себе зобовязання власними та/або залученими силами користуватись правами замовника будівництва у встановлені терміни за власні кошти виконати весь комплекс робіт з проектування та будівництва обєкта. Сторонами визначена орієнтовна площа будівництва 6063,54 кв.м. При цьому, сторонами погоджено частки завершеного будівництвом обєкта, що отримають у власність: для УМВС України у Волинській області 727,62 кв.м. загальної площі житла, що становить 12% від загальної житлової площі та 100 % площ нежитлових приміщень обєкта. Для прискорення вирішення питання покращення житлових умов співробітників УМВС України у Волинській області ВАТ "Луцьксантехмонтаж №536" до завершення будівництва даного обєкту в межах частки, що належить УМВС України у Волинській області, може передавати квартири у м. Луцьку в обмін на частку житла ВАТ "Луцьксантехмонтаж № 536" за письмовим погодженням. Згідно додаткової угоди № 5 від 18.02.2011 року до договору від 03.10.2009 року №78 ВАТ "Луцьксантехмонтаж № 536" в межах частки, що належить УМВС України у Волинській області на отримання житла, по акту приймання-передачі квартир від 18.02.2011 року передає здану в експлуатацію двокімнатну квартиру № 95 на вул. Арцеулова, 22, загальною площею 75,9 кв.м (том 1 а.с.30, 31). Наказами начальника Управління МВС України у Волинській області від 17.11.2010 року № 1039 та від 25.05.2011 року № 809 затверджено склад житлово-побутової комісії та Положення про житлово-побутову комісію УМВС України у Волинській області, якими визначено функції, права та обовязки даного колегіального органу. Вказана комісія створена для вирішення, у межах компетенції, житлових питань осіб рядового та начальницького складу, державних службовців та пенсіонерів апарату УМВС України у Волинській області (том 1 а.с.32-41). Згідно спільного рішення адміністрації і профкому УМВС України у Волинській області від 18.02.2011 року двокімнатна службова квартира за адресою: м. Луцьк, вул. Арцеулова, 22/95, житловою площею 38,1 м. кв. виділена сім`ї начальника відділу внутрішньої безпеки у Волинській області служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України [PERSON] у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (том 1 а.с. 42,43). 10.03.2011 року начальником УМВС України у Волинській області прийнято наказ № 347 про надання начальнику ВВБ у Волинській області СВБ ГУБОЗ МВС України [PERSON] та двом членам його сім`ї службової квартири та зобов`язано житлово-побутову комісію УМВС направити до виконавчого комітету Луцької міської ради документи для видачі ордера на вищевказане житло. Одночасно, до Луцького міського голови направлено клопотання щодо включення до числа службового житла УМВС України у Волинській області квартири за адресою: [ADDRESS] з подальшим наданням даного житла [PERSON] у складі сім`ї: [PERSON] дружини та [PERSON] сина (том 1 а.с.44,45). Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.03.2011 року №209-1 затверджено рішення адміністрації і профкому УМВС України у Волинській області про включення в число службового житла двокімнатної квартири [ADDRESS] житловою площею 38,1 м. кв., та надання її начальнику відділу внутрішньої безпеки у Волинській області служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України [PERSON] із сімєю у складі 3 осіб та 21.03.2011 року видано спеціальний ордер №100 (для службових осіб) [PERSON] (том 1 а.с. 55,56). На підставі спільного рішення адміністрації і профкому УМВС України у Волинській області від 02.06.2011року та відповідного клопотання УМВС України від 15.06.2011 року виконавчим комітетом Луцької міської ради прийнято рішення від 06.07.2011 року №468-1 про затвердження спільного рішення адміністрації і профкому УМВС України у Волинській області від 02.06.2011року про виключення із числа службового житла, зокрема двокімнатної квартири [ADDRESS] житловою площею 38,1 м. кв., у якій проживає [PERSON] із сімєю у складі 3 осіб (том 1 а.с.57-61). Розпорядженням відділу реєстру житлового фонду департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 22.03.2012 року №992-р "Про приватизацію квартир державного житлового фонду" вказану квартиру за згодою інших осіб передано у власність [PERSON], яка є невісткою [PERSON], свідоцтво про право власності на житло від 22.03.2012 року зареєстроване у відділі реєстру житлового фонду за №992-р/1 (том 1 а.с.63,64,70,71). Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 03.04.2012 року, наявного в оглянутій в судовому засіданні інвентаризаційній справі №41256 на квартиру [ADDRESS], власником квартири є [PERSON] на підставі зазначеного свідоцтва про право власності на житло від 22.03.2012 року. Згідно довідки ЖКП №3 від 24.11.2015 року [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі з 30.01.2012 року та знята з реєстрації 19.04.2012 року, що також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області (том 1 а.с. 65, 94). За інформацією Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради від 19.02.2015 року [PERSON], [PERSON], ні інші члени їх сім`ї на обліку у виконавчому комітету Луцької міської ради не перебували. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2016 року (том 1 а.с. 137, 138). Згідно ч.1 ст.4 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом. Частиною 1 ст.5 ЖК України передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів(житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств(відомчий житловий фонд). Згідно правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень Української РСР, затверджених постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року №470, жилі приміщення громадянам надаються в порядку черговості. Відповідно до ч.1 ст.118 ЖК України службові приміщення призначаються для заселення громадянами, які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації, зокрема, квартири(кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових. Згідно п. 76 ст. 4 Положення "Про [PERSON] внутрішніх справ України", затвердженого указом Президента України №383/2011 від 06.04.2011 року, [PERSON] відповідно до покладених на нього завдань здійснює будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об'єктів, що належать до сфери управління МВС України. Відповідно до Положення про УМВС України у Волинській області, затвердженого наказом МВС України №94 від 02.02.2004 року, Управління є територіальним органом [PERSON] внутрішніх справ України, яке утворюється останнім і йому підпорядковується. Пунктом 4.25 вказаного Положення передбачено, що Управління вносить відповідним органам виконавчої влади пропозиції щодо будівництва обєктів адміністративного, виробничого, соціально-побутового призначення та житла для забезпечення діяльності УМВС, здійснює контроль за цим будівництвом. Згідно п. 1.4. Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом [PERSON] внутрішніх справ України від 10.09.2004 року № 1039, який зареєстрований в [PERSON] юстиції України 05.10.2004 року за №1255/9854, жиле приміщення включається до числа службових за рішенням органу місцевого самоврядування за місцем знаходження приміщення на підставі клопотання відповідного органу внутрішніх справ України за наявності на це дозволу МВС України. Пункт 1.7. цього Положення передбачає, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли у встановленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових здійснюється на підставі клопотання відповідного органу внутрішніх справ України, погодженого з МВС України, рішенням органу місцевого самоврядування. Отже, на основі викладеного, суд вважає, що включення квартири [ADDRESS] до складу службового житла УМВС України у Волинській області, виключення з цього складу та приватизація квартири проведені з порушенням зазначених правових норм. Що стосується вимог до [PERSON], то суд зазначає наступне. За змістом ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини у рішенні за справою «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року зазначив, що «визнаючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 Протоколу № 1, по суті, гарантує право власності». «Суд повинен встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини». У рішенні за справою «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року Європейський суд з прав людини підтвердив, що порушення права власності можливе тільки за умови задоволення «суспільних інтересів» та «на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Оскільки [PERSON] не знала і не могла знати про обставини набуття у власність спірної квартири [PERSON], слід виходити із тієї обставини, що вона правомірно набула право власності на зазначене нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 04.04.2016 року, який за формою та змістом відповідає вимогам закону. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Щодо визнання права власності на спірну квартиру за державою в особі [PERSON] внутрішніх справ України, то частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. Порядок оформлення права власності на обєкт інвестування після прийняття такого обєкту в експлуатацію визначено Законами України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» від 19 червня 2003 року № 978-IV та «Про інвестиційну діяльність» від 18 вересня 1991 року № 1560-XII. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Зазначеними нормами не передбачено виникнення права власності на новостворений обєкт нерухомості на підставі судового рішення. Разом з тим, представником відповідача подано суду заяву про застосування позовної давності до вирішення даного спору. Стаття 256 ЦК визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом предявлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ст.267 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком предявлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими субєктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу). При цьому, як у випадку предявлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі предявлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Статтею 361 Закону України «Про прокуратуру» та ч.2 ст.45 ЦПК передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз.2 ч.2 ст.45 ЦПК). Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у ст.46 ЦПК. Згідно із ч.1 ст.46 ЦПК органи та інші особи, які відповідно до ст.45 цього кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обовязки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. Прокурор, який бере участь у справі, має обовязки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Саме таку правову позицію висловив ВС у своїх постановах від 25.03.2015 року, 23.12.2014 року. В судовому засіданні встановлено, що прокуратура м.Луцька про порушення права державної власності могла довідатися у липні 2011 року. Пункт 5.23. Регламенту виконавчого комітету Луцької міської ради, що затверджений рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 07.04.2011 року №243-1, який був чинний станом на 06.07.2011 року передбачає, що погоджені в установленому порядку проекти рішень виконкому передаються виконавчими органами міської ради в загальний відділ не пізніше, ніж за три дні до їх розгляду на засіданні виконавчого комітету. До кожного проекту рішення додається 14 копій (для членів виконавчого комітету, представника прокуратури міста, начальника юридичного відділу). Згідно п.5.11. Регламенту до проекту рішення додаються передбачені текстом додатки та матеріали, на які є посилання у проекті рішення. Пункт 5.5. Регламенту передбачає, що проект рішення виконкому повинен містити, зокрема, обґрунтування необхідності його прийняття (том 2 а.с. 141-182). У протоколі №19 засідання виконавчого комітету Луцької міської ради від 06.07.2011 року вказується про присутність старшого помічника прокурора м.Луцька [PERSON] на засіданні виконавчого комітету, під час якого приймалося оскаржуване рішення №468-1 (том 2 а.с. 135-139). Крім того, п.10 наказу Генеральної прокуратури України від 12.04.2011 року №3гн «Про організацію правозахисної діяльності органів прокуратури України» зобовязував, зокрема, прокурорів міст періодично, але не рідше одного разу на місяць, перевіряти законність правових актів Кабінету Міністрів України, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, використовувати право участі у засіданнях цих органів. Таким чином, представник прокуратури міста Луцька мав у своєму розпорядженні копію проекту рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 06.07.2-011 року № 4368-1 «Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень із числа службових», а тому в контексті п.10 зазначеного наказу Генеральної прокуратури України оспорюване рішення виконавчого комітету перевіряв на предмет законності прийняття. В свою чергу МВС України дізналося про виведення зі складу службових спірної квартири у лютому 2012 року, що підтверджується відповідною звітністю за 12 місяців 2011 року про створення фонду службового житла, яка була направлена УМВС України у Волинській області 13.02.2012 року за №16/121 та включає інформацію про фонд службового житла УМВС України у Волинській області станом на 01.01.2012 року та довідку щодо виведення квартир зі складу службового житла за 12 місяців 2011 року(том 2 а.с.254-258). Дану обставину підтвердив допитаний в судовому засіданні як свідок відповідач у справі [PERSON] Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) вказує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігти несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п.51. рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого королівства», п.57 рішення від 20.09.2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії». Таким чином, позов предявлено після спливу строку позовної давності три роки, тому з наведених мотивів позовні вимоги заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі МВС України до виконавчого комітету Луцької міської ради, департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], УМВС України у Волинській області, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень та розпорядження, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, скасування записів про реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на квартиру за державою в особі [PERSON] внутрішніх справ України до задоволення не підлягають. На підставі ст.ст. 256,257,261,267 ЦК України, ст.ст. 4,5,118 ЖК України, Закону України «Про прокуратуру», Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень Української РСР, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення "Про [PERSON] внутрішніх справ України", затвердженого указом Президента України №383/2011 від 06.04.2011 року, Положення про УМВС України у Волинській області, затвердженого наказом МВС України №94 від 02.02.2004 року, Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом [PERSON] внутрішніх справ України від 10.09.2004 року № 1039, який зареєстрований в [PERSON] юстиції України 05.10.2004 року за №1255/9854,

Outcome: dismissed