Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, поділ спільного майна подружжя та визнання договору купівлі продажу недійсним. У позовній заяві вказував, що за спільні кошти з колишньою дружиною вони придбали квартиру [ADDRESS] Вказує, що вважав, що дружина зазначену квартиру оформила на себе. Однак, як виявилось в подальшому титульним володільцем даної квартири є їх син [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2011 року серія ВРП №140137, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON]. Вважає, що дана квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки на дану квартиру кошти накопичувались подружжям протягом тривалого часу. Вказує, що на момент укладання попереднього договору купівлі-продажу квартири [PERSON] було 18 років, а вартість квартири згідно зазначеного попереднього договору купівлі-продажу становила 440046,00грн. Вказує, що [PERSON], студент, не працює, заробітної платні не отримує. На момент оплати по передньому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] він закінчив 1-й курс денного факультету в Чернівецькому торгівельно-економічному інституті Київського національного торгівельно-економічного університету і відповідно такої значної суми, на день вчинення правочину, у нього не було і не могло бути. Тому вважає, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] повинен бути визнаний судом недійсним в частині визнання права власності на ? ідеальної частки, оскільки дана квартира придбана за спільні кошти подружжя і є об'єктом спільної сумісної власності. Просив суд визнати частково недійсним договір купівлі-продажу від 24.05.2011 року, серія ВРП №140137, укладеним між ТОВ "Полекс" та Відповідачем, [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON], а саме в частині визнання за Відповідачем, [PERSON] права власності на ? ідеальної частки в квартирі [ADDRESS]; Визнати за [PERSON], право власності на ? ідеальної частики в квартирі [ADDRESS] В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідачів позовні вимоги не визнав, пояснивши, що позивач не надав доказів того, що квартира була придбана за спільні кошти. Крім того вказав, що [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу не проживали спільно та не вели спільного господарство. Крім того вказав, що [PERSON] перевозила кошти в Україну, в сумі 10 000,00 євро, які отримала в дар від особи, за якою доглядала в Греції. Дані кошти [PERSON] передала своєму сину [PERSON] для купівлі останнім особисто квартири. Інші Кошти [PERSON] позичив у своїх родичів та друзів, ця сума складала 360 000,00 грн.. Аналогічні пояснення дав в судовому засіданні [PERSON], який також просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Крім того, судом по справі були досліджені наступні докази. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що [PERSON] проживав разом з сином, та утримував останнього, також він утримував житло. Вказала, що [PERSON] просила позичити у неї гроші на житло. Крім того вказала, що їй відомо про те що [PERSON] бігала по знайомим та шукала гроші на квартиру. Свідок [PERSON] повідомив суд, про відомості, які йому відомі, а саме, що [PERSON] була у Греції на заробітках та на зароблені кошти купила квартиру. Свідок [PERSON] повідомив суду, що [PERSON] виховував сина один. Свідок [PERSON] повідомила суду, що бачила як [PERSON] зичив гроші на квартиру у [PERSON] та у Сороцької , це було у 2009 році. [PERSON] позичав гроші в приміщенні квартири [PERSON]. Вона бачила, що розписки писали ті люди, які позичали кошти. [PERSON] також писав розписку, що позичав кошти. Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 31 жовтня 2011 року Першотравневим районним судом м. Чернівці розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 10.02.1990 року. (а.с.6). Як видно з даного рішення судом встановлено, що сторони по справі, на момент винесення рішення, не проживали останні десять років та не вели спільного господарства, що спростовує доводи позивача про спільність набутих їх сім'єю коштів. Як видно з матеріалів справи, 19 липня 2010 року між ТОВ "Полекс" та [PERSON], було укладено попередній договір купівлі-продажу житлового приміщення (квартири), серія ВМХ №986998, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON] (а.с.12-13). Згідно п.4.2 зазначеного попереднього договору Продавець зарахував, як "забезпечувальний платіж", грошові кошти, в розмірі 440046,90грн. сплачені покупцем [PERSON] продавцю, у якості забезпечувального платежу, на підставі попереднього договору купівлі-продажу житлового приміщення, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу від 27.08.2009 року, реєстраційний №1638. Згідно п.4.1 попереднього договору купівлі-продажу житлового приміщення (квартири) від 27.08.2009 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, від імені [PERSON], 31.08.2009 року, на розрахунковий рахунок Продавця (ТОВ "Полекс") сплачено 352 037,52 грн. 30 вересня 2009 року, від імені Відповідача [PERSON], оплачено "забезпечувальний платіж" в розмірі 88009,38грн.(а.с.10-11). Як видно з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі - продажу від 24 травня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав 3-х кімнатну квартиру за [ADDRESS] (а.с.14-15). Суд не приймає доводи позивача про те, що гроші які 22 серпня 2005 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок [NUMBER] в Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" 3 473,03 EUR, який був пролонгований 30 серпня 2007 року на суму 11015,00 EUR та 01 вересня 2008 року на суму 11847,54 EUR, гроші, які перебували на особовому рахунку [PERSON] в ПАТ КБ "ПриватБанк" [NUMBER], в розмірі 11 000,00 EUR, та гроші які згідно митних декларацій від 07.07.2006 року, 03.08.2007 року [PERSON] ввезла на територію України в сумі 8040,00 EUR та 9960,00 EUR відповідно були використані на придбання квартири (а.с17-22), оскільки жодних доказів того, що саме ці кошти [PERSON] сплачувала за спірну квартиру або передавала [PERSON] і що останній ними розраховувався за придбану квартиру, позивачем та його представником не надано. Так, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Так, пленум Верховного суду України у п. 8 постанови від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказав, що не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК ( 435-15 ) не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Враховуючи те, що судом встановлено, що при укладені договору купівлі-продажу від 24.05.2011 року, між ТОВ "Полекс" та Відповідачем, [PERSON] було дотримано всіх установлених законодавством умов, а позивач та його представник не надали належних та допустимих доказів, які б вказували на недійсність оспорюваного договору, в наслідок чого у суду відсутні підстави для визнання вказаного договору недійсним. Враховуючи, те що суд не знайшов підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 24.05.2011 року укладеним між ТОВ "Полекс" та відповідачем, [PERSON], немає підстав для визнання за [PERSON] права власності на ? частку в квартирі. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed