Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

20.10.2021 позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича №29194, виданий 23 вересня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» грошових коштів у сумі 16 799 грн., судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.10.2021 позивач отримав від приватного виконавця виконавчого округу Івано- Франківської області Ткачука Л.М. постанову про відкриття виконавчого провадження №67134911 від 13.10.2021 року, щодо стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» в загальній сумі 16799 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивач дізнався, що вказана заборгованість стягується на підставі виконавчого напису №29194 від 23.09.2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем. Вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню виходячи із того, що вказана сума заборгованості, щодо стягнення якої відповідач просив вчинити виконавчий напис нотаріуса, не може вважатися безспірною. Згідно виконавчого напису зазначено, що заборгованість стягується на підставі кредитного договору №1103196157 від 28 жовтня 2019 року. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Враховуючи те, що документи, які були передані нотаріусу для вчинення виконавчого напису за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, це дає підстави стверджувати, що вказаний виконавчий напис є незаконним. Окрім того, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не перевірив та не встановив тієї обставини, що відсотки за кредитним договором перевищують основну суму заборгованості. Таким чином, позивач вважає, що заборгованість визначена виконавчим написом нотаріуса має спірний характер, оскільки не враховує усіх обставин визначених чинним законодавством для примусового стягнення суми в розмірі 16799 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 28.10.2021 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.7-8). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.11.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.09). 03.11.2021 до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа (а.с.11-12). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.11.2021 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 23.09.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, який зареєстрований в реєстрі за №29194, про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 16 149 грн. по виконавчому провадженні №67134911, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича, до набрання законної сили остаточного рішення у даній цивільній справі (а.с.14-15). 17.11.2021 до суду надійшла заява приватного нотаріуса КМНО Бригіди В.О., просить слухати дану справу у його відсутності, та винести рішення згідно чинного законодавства України (а.с.21) 27.11.2021 до суду надійшла заява представника позивача Борсука Д.Я., про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задоволити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с.31). Представники відповідача у судове засідання не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 07.12.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №29194 про стягнення з [PERSON] , за Кредитним за договором №. АG 3196157 від 28.10.2019, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії L5421992, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро». Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.12.2019 по 06.08.2021. Сума заборгованості становить 16 149 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 8 500 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7 649 грн.; плата за вчинення виконавчого напису - 650 грн. Такий виконавчий напис вчинено, зокрема на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 за №1172 (а.с.4). Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуком Любомиром Михайловичем 13.10.2021 відкрито виконавче провадження №67134911 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості у сумі 16 799 грн. (а.с.5). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зробила наступний правовий висновок «…постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14… Приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.» Таким чином, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема, недотриманням під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 23.09.2021 був вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим з 22.02.2017. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Відповідачем не надано доказів направлення стягувачем листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа. Не надано самого розрахунку заборгованості, враховуючий, що з кредитний договір за яким виникла заборгованість за період 17.12.2019 по 06.08.2021, укладено 28.10.2019, в свою чергу свідчить про порушення процедури стягнення та про відсутність безспірності вимог, що також є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до практики Верховного Суду КЦС №758/14854/20 від 10.10.2021 неотримання боржником вимоги про усунення порушень від стягувача, означає неможливість подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст.ст 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 908 грн., та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved