Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-09 00:00:00

Позивач, акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 116970,72 грн., а також просив стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 07.04.2011 року. Відповідач при підписання анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним з Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Під час укладення договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Формуляр та стандартні умови є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитного рахунку. Для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2800,00 грн.. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами відповідно до умов договору, отже, належним чином зобов`язання за договором не виконував. Як зазначає позивач у позові, у відповідача станом на 31.03.2020 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі\~116970,72\~грн., яка складається з: 1888,95 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі 0,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 1888,95 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн.\~заборгованість за простроченими відсотками, 107042,12 грн. заборгованості за простроченими відсотками;1993,43 грн. нарахована пеня, 0,00 нарахована комісія, а також відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 5546,22 грн. штраф (процентна складова). Як на докази по справі позивач посилається на розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, довіку про видачу картки, копію заяви позичальника, витяг з «Тарифів Банку», копію витягу з «Умов та правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання, копію наказу банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку» у редакції, що діяла на момент підписання заяви. Ухвалою судді від 10.08.2020 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача надав клопотання про розгляд справу без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від позивача 12.03.2021 р. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Договором №б/н від 07.04.2011 р. в розмірі 8975,69 грн. (1888,95 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 4436,60 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 2650,14 грн. заборгованість з пені). Заява прийнята судом до розгляду. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення на адресу реєстрації його місця проживання ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками, судової повістки-повідомлення, які повернулися до суду з відміткою на поштовому конверті про причини невручення «невірна зазначена (відсутня) адреса». Відповідач будь-яких заяв, клопотань та відзиву не надав. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.\~280\~ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку ти, що відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст.\~19,\~274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~ \~ \~ \~ 07.04.2011 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої відповідачу позивачем було відкрито кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт, для користування яким він отримав кредитну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, тим самим сторони уклали кредитний договір (а.с. 19). У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Позивач у заяві про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором №б/н від 07.04.2011 р. в розмірі 8975,69 грн. (1888,95 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 4436,60 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 2650,14 грн. заборгованість з пені). Суд вважає, що оскільки відповідачем фактично отримувалися та використовувалися кредитні кошти, але в добровільному порядку Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" не повернуті, суд вважає обґрунтованими вимоги АТ КБ "Приватбанк" щодо розміру непогашеного тіла кредиту в сумі 1888,95 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Слід зазначити, що надана представником позивача роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, на що зверталась увага судів у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), та не спростовано позивачем при розгляді цієї справи. Надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати беззаперечною складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ним нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 14-131цс19. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (07.04.2011 р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом 30.06.2020 р.( тобто у періоді 9 років), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Проте, до позовної заяви банком долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", яка підписана відповідачем (а.с. 20). Отже, відповідач підписав не лише анкету-заяву від 07.04.2011 р., а й Довідку про умови кредитування з використанням кредитних карт «Універсальна» Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 07.04.2011 р. (а.с. 20), в якій визначені суттєві умови кредитного договору, як то відсоткова ставка за кредитом, встановлення порядку погашення кредиту щомісячними платежами, розмір пені, комісії та штрафів, тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з цими умовами кредитування. Саме відповідач повинен був спростувати, що підпис, який міститься у Довідці про умови кредитування від 07.04.2011 року, йому не належить, але доти, доки цього не сталось, презюмується, що саме позичальником підписано цей документ. Таким чином, суд вважає, що відповідач, підписуючи 07.04.2011 року довідку про ознайомлення із умовами кредитування, погодився на викладені в ній умови договору. Так, в довідці про умови кредитування сторони узгодити наступні умови: базова процента ставка на місяць 3%, розмір щомісячного платежу - 7 % від заборгованості, термін внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця, наступного за звітним, пені за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафи - 500 грн. + 5 % від суми заборгованості ( а.с. 20). З наданої банком довідки про зміну умов кредитування (а.с.18) та довідки про надання кредитних карток вбачається, що відповідачу позивачем було оновлено кредитну картку, строк дії останньої кредитної картки № [NUMBER] виданої 10.07.2013 року до 11/16, 03.03.2015 року встановлено кредитний ліміт у сумі 1890,00 грн. (а.с.17, 18). У період з 08.04.2011 р. - по 21.12.2014 р. відповідачем [PERSON] було знято грошові кошти на загальну суми 1941,74 грн.. В подальшому відповідач не користувався грошима, зокрема, операції з приводу отримання коштів через банкомат або як оплата карткою ним не проводились 22.12.2014 року. Відсотки за користування кредитним лімітом, пеня та штрафи за прострочку списувались автоматично. Погашення заборгованості відбувалось шляхом автоматичного зняття грошей з іншої карти. Але в такий спосіб всі нарахування та кредитний ліміт не погашались в повному обсягу. З матеріалів справи вбачається, зокрема, з розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по рахунку відповідача, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за договором, тому станом 28.01.2021 р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 1888,95 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 4436,60 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 2650,14 грн. заборгованість з пені. Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання кредитних коштів, а також не спростовано розрахунок заборгованості щодо тіла кредиту наданого Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк". Таким чином, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також інших складових заборгованості по узгодженим істотним умовам. Оскільки строку дії договору між сторонами не узгоджувалось ні в анкеті-заяві, ні у Довідці про умови кредитування, то, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019р., кредитні кошти та інші складові заборгованості, які добровільно не погашені позичальником, можуть бути стягнуті відповідно до ч. 2\~ст. 530 ЦК України, тобто на вимогу банку. Оскільки здійснені в розрахунку заборгованості нарахування відсотків та пені відповідають визначеним у Довідці про умови кредитування ставкам та методикам нарахування, то складові заборгованості та їх розмір правильно обраховані банком. Враховуючи те, що зазначеною анкетою-заявою про приєднання до банківських послуг, а також довідкою, яка підписана [PERSON] визначено розмір відсотків за користування кредитом, пенею, та вони правильно обчислені банком, то заборгованість за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь банку у визначеному розмірі, а саме 4436,60 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 2650,14 грн. заборгованості з пені). При поданні позову АТ КБ «Приватбанк» було сплачено судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1), який в силу приписів\~ст.141 ЦПК України\~підлягає стягненню на користь позивача в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.. На підставі ст.ст.\~509,\~526,\~530,\~536,\~543,\~549-551,\~554,\~629,\~1050 ЦК України,

Outcome: approved