Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,1229 га, кадастровий номер № 3224080900:02:016:0001, яка розташована на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області та на земельну ділянку площею 3,0885 га, кадастровий номер 3224080900:02:016:0017, яка розташована на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області, посилаючись на те, що 19.02.2009 року державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВМВ № 822831 на спадкове майно, після смерті [PERSON], який помер 10.10.2007 року, а саме на земельну ділянку площею 3,1229 га та Свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВМВ № 822834 на спадкове майно, після смерті [PERSON], який помер 10.10.2007 року, а саме на земельну ділянку площею 3,0885 га. 03.03.2015 року вона звернулась з письмовою заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області для проведення державної реєстрації права власності на спадкову земельну ділянку, але отримала відмову, оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку не зареєстровані в установленому законом порядку, у звязку з чим порушуються її права, як власника. Позивач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить ухвалити рішення по суті позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в судовому засіданні, позов визнає, заперечень немає. Представник третьої особи у судове засідання не зявився про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Судом встановлено, що 19.02.2009 року державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори на імя [PERSON] було видано два Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер 10.10.2007 року, а саме на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,1229 га. та земельної ділянки площею 3,0885 га., які розташовані на території Великоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області. 03.03.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції Київської області було відмовлено у державній реєстрації на підставі ст. 125 Земельного кодексу України. Статтею 392 ЦКвстановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною першою статті 182 ЦКвстановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (частина четверта статті 182 ЦК). Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном. Статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна або більша його частина розміщені на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заявлене право вже зареєстровано. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України ( чинної на момент виникнення спірних правовідносин) право власностіта право постійного користуванняна земельну ділянкувиникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 14 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року N 1021(втратив чинність з 01 січня 2013 року), у разі здійснення нотаріусом у встановленому законом порядку відмітки про перехід права власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правового договору або свідоцтва про право на спадщину вносяться відомості до розділу 3 Поземельної книги"Земельна ділянка. Права власності, постійного користування". Дата внесення відомостей є датою державної реєстрації переходу права власності на земельну ділянку. Відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводилась територіальними органами земельних ресурсів. За таких умов державний акт про право власності на земельну ділянку з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку, зробленою нотаріусом, та цивільно-правовий договір або свідоцтво про право на спадщину, на підставі яких відбувся такий перехід до 01 січня 2013 року, є підставою для проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Пунктом 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Враховуючи те, що у Державних актах на право власності на земельні ділянки відсутні відмітки про перехід права власності, у звязку з чим позивач не може реалізувати належне їй право власності то суд, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved