Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» 04.08.2014 року звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 7 800 грн. 78 коп. за кредитним договором № б/н від 26.08.2005 року, а також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 26.08.2005 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує належним чином. За вказаним кредитним договором рішенням суду з відповідача вже було стягнуто суму заборгованості в розмірі 2 814,72 грн. Станом на 30.06.2014 р. у зв'язку з невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо сплати щомісячних платежів, утворилася заборгованість, яка, з відрахуванням вищевказаної суми, що стягнута за судовим рішенням, становить - 7 800,78 грн. Заборгованість, яка виникла, станом на момент звернення позивача до суду боржником [PERSON] добровільно не погашена, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним по справі доказам встановив наступне. Згідно з заявою позичальника від 26.08.2005 року між ЗАТ КБ "Приватбанк" особі філії "Полтавське головне регіональне управління" (на сьогодні ПАТ КБ "ПриватБанк", далі Кредитодавець, Банк) та відповідачем [PERSON] (далі Позичальник, Боржник) було укладено кредитний договір № б/н на строк дії кредитної карти, відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік (3% на місяць із розрахунку 360 днів у році) на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник [PERSON] особистим підписом у заяві позичальника № б/н від 26.08.2005 року підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно з цiєю статтею договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Згідно з п. 6.5 Умов Позичальник взяв на себе обов'язок погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умова Договору. У разі невиконання Позичальником своїх зобов'язань, Позичальник зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди Банку. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав належним чином згідно з умовами договору, а тому станом на 30.06.2014 рік має заборгованість на загальну суму - 9 767,84 грн., яка складається з наступного (згідно з розрахунком заборгованості): - 1 521,55 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 246,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Також, судом встановлено, що за судовим наказом від 29.01.2008 року, виданим Октябрським районним судом м. Полтави, з боржника [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за вказаним кредитом у розмірі 2 814,72 грн. Таким чином вказана сума відраховується від суми основної заборгованості (тіло та проценти). Різниця становить - 6 953,12 грн. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачені штрафи за порушення умов договору: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 347,66 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, загальна сума до стягнення становить 7 800,78 грн. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обгрунтованими, а отже підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved