Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

25.03.2020 року ФГ «Аделаїда» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить: визнати недійсним договір оренди землі від 15.10.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Глоріія Інвест» щодо права оренди земельних ділянок з кадастровим номером 1824086200:02:000:0069, площею 1,6649 га, та 1824086200:02:000:0069, площею 1,7766 га, місце розташування: Тупальська сільська рада Новоград-Волинського району; скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди за ТОВ «Глорія Інвест». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ФГ «Аделаїда» та [PERSON] 12.12.2006 року було укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивачу було передано в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки з кадастровими номерами: 1824086200:02:000:0069, площею 1,6649 га, та 1824086200:04:000:0142, площею 1,7766 га, які розташовані на території Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району, Житомирська область, строк оренди 15 років. Зазначені договори були зареєстровані в Новоград-Волинському відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040621600120 від 12.12.2006 року. [INFO] [PERSON] померла. Право власності на орендовані ФГ "Аделаїда" земельні ділянки в порядку спадкування перейшло до [PERSON] . Однак, позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, було виявлено, що до спливу строку укладеного договору, а саме 15.10.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Глорія Інвест» було укладено новий договір оренди цих же земельних ділянок. Оскільки договір оренди землі, укладений між ФГ «Аделаїда» та [PERSON] , за яким на даний час орендодавцем виступає [PERSON] , є чинним, позивач є законним правокористувачем зазначеної земельної ділянки, тому укладений договір оренди земельної ділянки між ТОВ «Глорія Інвест» та [PERSON] порушує права і законні інтереси позивача, за захистом яких товариство звернулось до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 26.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження і справу призначено до підготовчого судового засідання. 28.04.2020 року до суду надійшов відзив ТОВ «Глорія Інвест» на позов, у якому товариство просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивач у позовній заяві посилається на те, що договір оренди земельних ділянок від 12.12.2006 року був зареєстрований відповідно до вимог чинного на момент його укладення законодавства, а саме, згідно Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073, договір оренди землі був зареєстрований у Новоград-Волинському відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК, відповідні записи внесені до державного реєстру земель, про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис № 0040621600120. Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим Постановою КМ України від 25.12.1998 передбачено, що державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки, державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обґрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідному виконавчому комітету за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмову у такій реєстрації. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради або уповноваженої ними посадової особи. Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів, датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації. Однак, позивачем до позовної заяви не долучено доказів того, що виконавчим комітетом Тупальської сільської ради, Новоград-Волинського району, Житомирської області проводилася державна реєстрація договору оренди земель від 12.12.2006 року. Копія Договору оренди землі, долучена до позовної заяви не містить гербової печатки Тупальської сільської ради і підпис сільського голови, також у Договорі оренди землі відсутні відомості про реєстрацію Договору оренди землі у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. Посилання позивача на той факт, що державна реєстрація Договору оренди землі була проведена Новоград-Волинським відділом Житомирської регіональної філії центру ДЗК про що в державному реєстрі земель вчинено відповідні записи суперечать положенням Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою КМ України від 25.12.1998 року № 2073, згідно з яким до повноважень Державного органу земельних ресурсів відноситься лише перевірка поданих документів на відповідність чинному законодавству, підготовка висновків про державну реєстрацію або відмову у такій реєстрації і передача реєстраційної справи відповідному виконавчому комітету за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації. Тому Договір оренди землі не набув чинності, оскільки не був зареєстрований в установленому порядку. 05.05.2020 року від ФГ «Аделаїда» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач повністю відхиляє аргументи ТОВ "Глорія Інвест", викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначають, що Договір оренди землі від 12.12.2006 року був зареєстрований з дотриманням діючих на момент укладання вимог, на акті приймання-передачі земельних ділянок, що є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 12.12.2006 року, містяться відтиск печатки та підпис голови Тупальської сільської ради, а нотаріальне посвідчення договору є правом, а не обов`язком сторін договору, тому договір укладений орендодавцем із ТОВ «Глорія Інвест» повинен бути визнаний недійсним, а вчинені на його підставі записи про реєстрацію речового права скасовані. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримують, просять задовольнити. Інші учасники справи про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв, клопотань не надійшло. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2006 року між [PERSON] та ФГ «Аделаїда» укладено договір оренди землі № Т-256, відповідно до якого [PERSON] передала в оренду фермерському господарству спірні земельні ділянки площею 1,6648, кадастровий номер 1824086200:02:000:0069, та 1,7766 га, кадастровий номер 1824086200:04:000:0142, строком на 15 років. Вказаний договір зареєстрований у Новоград-Волинському відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК про що в державному реєстрі земель вчинено запис № 040621600141 від 12.12.2006 року. Долучений акт приймання-передачі земельних ділянок, погоджений підписом сільського голови Тупальської сільської ради Новоград-Волинського району 12.12.2006 року з відтиском гербової печатки (а.с.15-18). Після смерті [PERSON] - [INFO], право власності на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування, згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 11.02.2019 року № 159, 160, перейшло до [PERSON] (а.с. 11, 13). Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 15.10.2019 року зареєстровано договори оренди спірних земельних ділянок, укладені між [PERSON] та ТОВ «Глорія Інвест» (а.с.12, 14). Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі»орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які би перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абзац четвертий частини другої статті 24 Закону України «Про оренду землі»). Одним з речових прав на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (пункт 3 частини першої статті 395 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. На момент укладення договору оренди земельних ділянок від 12.12.2006 року, був чинним «Порядок державної реєстрації договорів оренди землі», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25 грудня 1998 року, відповідно до пунктів 2, 3, 4, 12, 13, 14 якого державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації. Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Новоград-Волинському районі, станом на 01.01.2013 року за ФГ «Аделаїда» був зареєстрований договір оренди землі від 12.12.2006 року з [PERSON] № 040621600120 (дві земельні ділянки) (а.с. 24-25). Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. № 442 утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держегеокадастр), реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство) шляхом перетворення. Таким чином, договори оренди земельних ділянок від 12.12.2006 року були зареєстровані у порядку, визначеному чинним законодавством, а тому, згідно вимог ст. 125 ЗК України, право на користування спірною земельною ділянкою згідно договору оренди у позивача виникло з моменту державної реєстрації такого договору у територіальному органі Держземагентства 12.12.2006 року. Оскільки вказаний договір оренди земельних ділянок від 12.12.2006 року був зареєстровані у встановленому законом порядку, є чинним, строк його дії не сплинув, в судовому порядку недійсним не визнаний або розірваний не був, тому власник земельних ділянок не мав права укладати нові договори оренди земельних ділянок на момент дії попереднього договору оренди землі. Аналогічних висновків щодо застосування положень ст. 203 ЦК України, абз. 4 ч. 2 ст. 24 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» дійшла Велика Палата Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа № 387/515/18). Безпідставними є посилання представника відповідача, що договір оренди від 12.12.2006 року є нікчемними з приводу відсутності їх нотаріального посвідчення, оскільки відповідно до положень Земельного кодексу України (ст. 125), ст.ст. 13, 14 ЗУ "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент укладення договорів оренди), положень Типової форми договору оренди землі відсутній обов`язок сторін нотаріального посвідчення умов договору оренди земельної ділянки. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди землі від 15.10.2019 року на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України та похідних позовних вимог про скасування державної реєстрації речового права, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються належними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved