Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з ушкодженням здоров'я, та просив стягнути з підприємства -відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень, мотивуючи тим, що працював на шахті « Ювілейна» гірником, електрослюсарем чергового та з ремонту устаткування та майстром ДСФ. Внаслідок недосконалості технології збагачення руди, порушень у системі роботи систем аспірації підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії. Працюючи в шкідливих умовах праці, отримав професійне захворювання. Зазначив, що втратив здоров'я, яке не можливо відновити, живе з постійним фізичним болем, тому відповідач повинен відшкодувати шкоду за причинені моральні страждання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, стягнувши на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди - 100 000 гривен. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала в повному обсязі. Просила суд у задоволенні позивних вимог відмовити оскільки вважає, що вимоги не мають законодавчого підґрунтя відсутній факт моральної шкоди. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював на шахті " Ювілейна" ПАТ « Євраз Суха Балка» майстром дробильно - сортувальної фабрики, має загальний стаж роботи 35 років, за професією - 8 років 4 місяці, в умовах впливу шкідливих факторів -22 роки 8 місяців, що підтверджується копією трудової книжки. Працюючи на дробильно - сортувальній фабриці шахти " Ювілейна" майстром, керував робітниками зміни з переробки залізорудної сировини та випуску продуктів збагачення, раціонально розставляв штат по робочих місцях, протягом зміни контролював дотримання всіма робітниками установленого технологічного режиму збагачення руди, правил експлуатації обладнання й вимог до його утримання. Працюючи раніше на дробильно - сортувальній фабриці шахти " Ювілейна" гірником, електрослюсарем черговим по ремонту устаткування, виконував роботи з монтажу, демонтажу та ремонту обслуговуємого устаткування. При цьому внаслідок недосконалості технології збагачення руди, мавших місце порушень систем аспіріції та режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13 вересня 2013 року. Згідно висновку МСЕК від 04.11.2013 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 20%. Рекомендоване медикаментозне лікування, ВМП. [PERSON] встановлено професійне захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої ст. ( пиловий бронхіт першої- другої ст., емфізема легень першої -другої ст.) Легенева недостатність другого ст. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 13 вересня 2013 року, встановлена причина професійного захворювання позивача, умови праці майстра дробильно - сортувальній фабриці за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості. Аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3 з вмістом кристалічного кремнію діоксиду SiO2 у пилу від 10% до 70% -5,8 при гранично допустимій до 2,0 що відмічено у п.17 акту. Відповідно до п.18 акту, з метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано забезпечити постійний контроль за застосуванням засобів аспірації, пилоподавлення на дробильно - сортувальній фабриці та засобів індивідуального захисту органів дихання майстрами. При запровадженні заходів щодо запобігання виникненню професійних захворювань для контролю їх ефективності обов'язково організовувати проведення лабораторних досліджень умов праці на робочому місці майстра, п.19 акту Проаналізувавши докази, судом встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, винним в отриманні позивачем професійного захворювання є відповідач. Відповідно до наданих медичних документів, виписних епікризів, позивач [PERSON] має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання, відчуває фізичний біль, який носить постійний характер, що несе незворотні зміни його здоров'я. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини носять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя. Суд вважає, що факт спричинення моральної шкоди позивачу [PERSON] доведено, оскільки після встановлення професійного захворювання, яке потягло втрату працездатності, позивачем понесені моральні страждання, пов'язані з професійним захворюванням, лікуванням, та неможливістю вести повноцінний спосіб життя. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст..237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Приймаючи до уваги рішення Конституційного суду від 27.01.2004 року № 1-рп/2004 року -громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п.4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і відчуває значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності. Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню, суд враховує роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 (з подальшими змінами), яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає в залежності від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалість, можливість відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Враховуючи, стан здоров'я позивача, процент втрати працездатності суд вважає, необхідним стягнути з відповідача ПАТ «Євраз Суха Балка» на користь позивача суму еквіваленту відсотку втрати працездатності з урахуванням мінімальної заробітної плати, а саме у сумі 10 000 гривень, що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Outcome: partial