Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.05.2018 року, актовий запис № 09. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району. Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Лохвицькому районі № 659/110-18 від 04.06.2018 року [PERSON] числиться в списку громадян- членів колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" с. Яхники Лохвицького району. що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 15.11.1995 року за [NUMBER]. Інформація щодо набуття права на право на земельну частку (пай) чи права власності на земельну ділянку (частку (пай)) на території Яхниківської сільської ради (КСП "Дружба") на прізвище [PERSON] не виявлена. Заповіт від імені спадкодавця посвідчувався 22.11.1995 року Яхниківською сільською радою Лохвицького району за реєстром № 90 на житловий будинок на користь дочок - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Інших спадкоємців немає. При зверненні до державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2018 року. Таким чином, позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, площею 3,25 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій [INFO] [PERSON] на час розпаювання КСП "Дружба". В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, направивши до суду заяви про слухання справи без їх участі, вимоги позову підтримують в повному обсязі. Відповідач, Яхниківська сільська рада Лохвицького району Полтавської області, в судове засідання не з`явилася з невідомих причин, представник відповідача належним чином повідомлений про розгляд справи. В матеріалах справи мається відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги відповідач не визнає, в позові просить відмовити. Третя особа : Перша лохвицька державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, якою вимоги позову визнає та просить справу слухати без її участі. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Як вбачається з письмових матеріалів справи, [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.05.2018 року, актовий запис № 09. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) на території Яхниківської сільської ради Лохвицького району. Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Лохвицькому районі № 659/110-18 від 04.06.2018 року [PERSON] числиться в списку громадян- членів колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" с. Яхники Лохвицького району. що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 15.11.1995 року за [NUMBER]. Інформація щодо набуття права на право на земельну частку (пай) чи права власності на земельну ділянку (частку (пай)) на території Яхниківської сільської ради (КСП "Дружба") на прізвище [PERSON] не виявлена. Заповіт від імені спадкодавця посвідчувався 22.11.1995 року Яхниківською сільською радою Лохвицького району за реєстром № 90 на житловий будинок на користь дочок - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Інших спадкоємців немає. При зверненні до державного нотаріуса Першої лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2018 року. Згідно довідки Яхниківської сільської ради від 23.05.2018 року [PERSON] [INFO] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті в будинку ніхто не був зареєстрований. На запит суду, державний нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися дочки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . Спадкова справа заведена 12.07.1996 року за № 211/1996. Заповіт від імені спадкодавця посвідчувався 22.11.1995 року Яхниківською сільською радою за реєстром № 90 на житловий будинок на користь дочок спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 23 ЗК України (в редакції Закону України № 2196-ХІІ від 13.03.1992 року), який діяв на той час і був чинний зазначено: документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розміру земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" зазначено: п. 1.2 паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. П. 6 передбачено, що у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Пленумом Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільний справ" (Постанова № 7 від 16.04.2007 року) постановлено: п. 24 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що оскільки [PERSON] числиться в списку громадян- членів колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" с. Яхники Лохвицького району, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 15.11.1995 року за [NUMBER], вона набула право на земельну частку (пай) чи права власності на земельну ділянку (частку (пай)), а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved