Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з дійсним позовом і в обґрунтування позовних вимог зазначила, що в системі освіти в м.Красний Луч Луганської області працює безперервно з серпня 1970 року. З відповідачем Краснолуцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 7 Краснолуцької міської ради Луганської області, перебуває у трудових відносинах з 1981 року. Статтею 57 ч.1 Закону України "Про освіту" педагогічним працівникам передбачена виплата щорічної грошової винагороди за сумлінну працю у розмірі посадового окладу (ставки). Виплата даної винагороди повинна здійснюватися щорічно, не пізніше Дня вчителя, який відзначається в першу неділю жовтня. У 2013 році виплата даної винагороди за 2012-2013 навчальні роки повинна була здійснитися не пізніше 06 жовтня 2013 року. Проте, відповідачем Краснолуцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 7 Краснолуцької міської ради Луганської області до 06.10.2013 року не було видано наказ по Краснолуцькій загальноосвітній школі I- III ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області про виплату позивачці щорічної грошової винагороди за сумлінну працю у 2012-2013 навчальних роках у розмірі її посадового окладу (ставки), що складає на 01.10.2013 року - 1678 грн.00 коп., а, відповідач - Управління освіти Краснолуцької міської ради Луганської області, у свою чергу, до 06.10.2013 року не здійснив позивачці виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю у 2012-2013 навчальних роках у розмірі її посадового окладу (ставки), що складав так саме 1678,00 грн., про що позивачці стало відомо на початку грудня 2013 року після отримання нею табуляграми за жовтень-листопад 2013 року у КЗОШ I - III ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області. Такі дії відповідачів позивачка вважає незаконними та неправомірними, оскільки виплата цієї грошової винагороди гарантована їй державою, як педагогічному працівнику та передбачена п.п. 6.1.29 Колективного договору, укладеного між керівником та профспілковим комітетом загальноосвітнього учбового закладу ЗОШ І-ІІІ ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області на 2010-2013 роки. Дисциплінарних стягнень у 2012-2013 навчальних роках позивачка не має. [PERSON] просить суд стягнути із застосуванням ст.367 ЦПК України на її користь з Управління освіти Краснолуцької міської ради Луганської області виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю у 2012-2013 навчальних роках у розмірі її посадового окладу (ставки), що станом на 01.10.2013 року складав 1678,00 грн. Стягнути на її користь завдану їй неправомірними діями відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, оскільки вирішення спорів у суді потребує від неї додаткових фізичних та моральних зусиль, що негативно відображається на її стані здоров'я. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, надала пояснення аналогічні позову, в обґрунтування вимог морального характеру у розмірі 5000 грн. зазначила, що у зв'язку із тим, що вона вимушена неодноразово звертатися до суду з позовами, які порушують її трудові права гарантовані Конституцією України, оскільки це потребує від неї додаткових фізичних та моральних зусиль, що негативно відображається на її стані здоров'я, так як вона є похилого віку і крім того з 1981 року вона віддала своє життя професії вчителя. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки у повному обсязі та пояснив, що рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 15.07.2013 року за аналогічним позовом [PERSON] до відповідачів - Управління освіти Краснолуцької міської ради Луганської області, Краснолуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання виплати щорічної грошової винагороди та стягнення моральної шкоди, позовні вимоги [PERSON] задоволені частково та стягнуто на її користь щорічну грошову винагороду за сумлінну працю у розмірі 1621,00 грн. за період 01.09.2011 року по 31.08.2012 року та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. Рішенням Колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 05.11.2013 року зазначене рішення Краснолуцького міського суду Луганської області змінено, скасовано в частині стягнення моральної шкоди, в іншій частині рішення суду залишено без змін. Тобто в дійсний час позивачка звертається за аналогічним позовом, але за іншій період роботи. Крім того, відповідно до умов Колективного договору, укладеним між керівником та профспілковим комітетом загальноосвітнього учбового закладу ЗОШ І-ІІІ ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області на 2010-2013 роки, Положенням про порядок та умови виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам, а саме п.6.1.29 - сторони домовилися про те, що кошти, які виникли в результаті економії фонду заробітної плати, вилученню не підлягають та направляються на цілі, які визначені цим договором - виплачувати педагогічним працівникам у відповідності с п.1 ст.57 ЗУ «Про освіту» щорічну грошову винагороду у розмірі посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання посадових обов'язків у відповідності до Положення, узгоджене з профспілковим комітетом (додаток №8). Крім того відповідачами грубо порушені вимоги глави ІІ КЗпП України щодо колективних договорів. Вимоги позивачки щодо стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн. просить задовольнити у повному обсязі, посилаючись на вимоги ст.237№ КЗпП України, а також п.10.2.2. Колективного договору, укладеного між керівником та профспілковим комітетом загальноосвітнього учбового закладу ЗОШ І-ІІІ ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області на 2010-2013 роки, де передбачено право відшкодування моральної шкоди завданої працівнику. Представник відповідача КЗОШ I-III №7 Краснолуцької міської ради Луганської області - директор школи I-IIІ ступенів № 7 Краснолуцької міської ради Рихлевська Л.І., позовні вимоги у частині вимог щодо стягнення з Управління освіти Краснолуцької міської ради Луганської області щорічної грошової винагороди на користь позивачки [PERSON] у розмірі 1678,00 грн. визнала повністю зазначивши, що відповідно до Закону України «Про освіту» передбачено надання педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Така винагорода [PERSON] не здійснювалась через відсутність бюджетних асигнувань. У частині вимог морального характеру у розмірі 5000 грн. поклалася на розсуд суду. Представник відповідача Управління освіти Краснолуцької міської ради - головний бухгалтер Управління освіти Краснолуцької міської ради Ситнік І.А. позовні вимоги не визнала в повному обсязі, суду пояснила наступне. Відповідно до Закону України «Про освіту» передбачено надання педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці. Статтею 98 КЗпП України визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України в межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Оплата праці працівників КЗОШ I-III №7 Краснолуцької міської ради Луганської області , працівником якої є позивачка, здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу і здійснюється тільки у межах бюджетних асигнувань, передбачених кошторисом навчального закладу. Оскільки Управління освіти та КЗОШ I-III №7 Краснолуцької міської ради Луганської області не отримують у поточному бюджетному періоді з державного бюджету фінансування на оплату праці, в тому числі на виплату грошової щорічної винагороди, немає правових підстав здійснювати позивачці та грошову винагороду за 2012-2013 навчальні роки. В розрахунку фонду оплати праці на 2013 рік по КЗОШ I-III №7 Краснолуцької міської ради Луганської області, який є додатком до кошторису доходів і витрат на 2013 р. КЗОШ I-III №7 Краснолуцької міської ради Луганської області, у розділі на виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків передбачене фінансування у розмірі - 0 грн.. Виключно Законом України «Про Державний бюджет» визначаються надходження та витрати Державного бюджету України. Згідно ч.4 ст.48 Бюджетного Кодексу України зобов`язання , взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та Законом України «Про Державний бюджет», не вважаються бюджетними зобов`язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюється. Тобто, відсутність фінансування в розрахунку фонду оплати праці на 2013 рік по КЗОШ I-III №7 Краснолуцької міської ради Луганської області, який є додатком до кошторису доходів і витрат на 2013 рік КЗОШ I-III №7 Краснолуцької міської ради Луганської області, у розділі на виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків із місцевого бюджету, не дає право Управлінню освіти Краснолуцької міської ради та КЗОШ I-III №7 Краснолуцької міської ради Луганської області брати бюджетні зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та рішенням про місцевий бюджет, на здійснення зазначеної виплати. Такі функції не притаманні Управлінню освіти Краснолуцької міської ради, оскільки є виключною компетенцією Краснолуцької міської ради, яка має право на формування бюджетних коштів та видатків. Представник відповідача Управління освіти Краснолуцької міської ради просить суд відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за необґрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що згідно наказу №16 від 26.01.1981 року позивачка [PERSON] перебуває у трудових відносинах з КЗОШ I-III ступеню №7 Краснолуцької міської ради Луганської області, що убачається з копії трудової книжки. Згідно ст.10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Як убачається з Колективного договору, укладеним між керівником та профспілковим комітетом загальноосвітнього учбового закладу ЗОШ І-ІІІ ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області на 2010-2013 роки, Положенням про порядок та умови виплати щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам, а саме п.6.1.29 - сторони домовилися про те, що кошти, які виникли в результаті економії фонду заробітної плати, вилученню не підлягають та направляються на цілі, які визначені цим договором - виплачувати педагогічним працівникам у відповідності с п.1 ст.57 ЗУ «Про освіту» щорічну грошову винагороду у розмірі посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання посадових обов'язків у відповідності до Положення, узгоджене з профспілковим комітетом (додаток №8). Статтею 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Відповідно до ст. 57 Закону України "Про освіту", держава забезпечує надання педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків. Порядок надання працівникам такої винагороди затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 р. № 898. Так, щорічна грошова винагорода за сумлінну працю, зразкове виконання обов'язків надається педагогічним працівникам навчальних закладів за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутності порушень і трудової дисципліни. Надання винагороди здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу на оплату праці, та відповідно до положення, яке затверджується керівником навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом. У положенні можуть бути визначені додаткові критерії оцінки діяльності педагогічного працівника та конкретний розмір винагороди. Згідно ст. 19 КЗпП України контроль за виконанням колективного договору проводиться безпосередньо сторонами, які його уклали, у порядку, визначеному цим колективним договором. Представник відповідача Управління освіти Краснолуцької міської ради Луганської області у судовому засіданні надала пояснення, що кошти на виконання вимог статті 57 Закону України "Про освіту" в частині виплати педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу за сумлінну працю і зразкове виконання службових обов'язків, у затверджених державних бюджетах на 2012-2013 роки та у розрахунках розміру коштів, що передаються з Державного бюджету України до бюджетів адміністративно-територіальних одиниць, не виділялися, що є підставою у задоволенні позовних вимог позивачки. Вимогами статті 98 КЗпП України визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів, суд звертає увагу на наявність або відсутність в зазначених установах і організаціях як бюджетних асигнувань, так і позабюджетних коштів для забезпечення цих видатків у відповідний період. У судовому засіданні з`ясовано, що річна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи. Такого наказу по КЗОШ I -III ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області про виплату [PERSON] щорічної грошової допомоги за 2012-2013 навчальні роки не видавалося, із зверненням на забезпечення цих видатків у відповідний період до Краснолуцької міської ради Луганської області, яка має право на формування бюджетних доходів та видатків, відповідачі не зверталися, що є порушенням права позивачки на отримання зазначеної винагороди. Розмір щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, визначений Законом України «Про освіту» в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) 100% виплати складає на 01.10.2013 року у відповідності з встановленими 11 тарифними розрядом (ставка) у розмірі 1678,00 грн., що підтверджено довідкою Управління освіти Краснолуцької міської ради Луганської області за №694 від 11.12.2013 року, та підлягає стягненню на користь [PERSON] із застосуванням ст.367 ЦПК України, оскільки ця виплата складає її місячний заробіток. Зазначені обставини визнані сторонами у судовому засіданні і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають, оскільки позивачем у судовому засіданні були наданні рішення з аналогічними вимогами майнового та морального характеру. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» під моральною шкодою мається на увазі втрата немайнового характеру в наслідку моральних або фізичних страждань, заподіяних особі незаконними діями інших осіб. Стаття 237№ КЗпП України також закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових сил для організації свого життя. У зв'язку з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом в межах заявлених вимог залежно від характеру і об'єму заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань з урахуванням ступеня провини відповідача і інших обставин. На думку суду, позовні вимоги щодо в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного: у 2013 році рішеннями першої та апеляційної інстанції аналогічні позовні вимоги позивачки [PERSON] у частині стягнення щорічної грошової винагороди за період 2011-2012 роки були задоволені у повному обсязі. Позивачка з 1981 року працює у КЗОШ I -III ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області, ніяких нарікань та претензій до неї як фахівця не було за період 2012-2013 року, у порушення вимог ст.43 Конституції України, яка гарантує право позивачки на працю, що включає можливість заробляти їй на життя працею, яку вона вільно обирає або на яку вільно погоджується, позивачка вимушена звертатися до суду за порушенням її трудових прав, які гарантовані Державою. Крім того право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, але вирішення аналогічних спорів у суді потребує від позивачки додаткових фізичних та моральних зусиль, що негативно відображається на її стані здоров'я. Крім того право на відшкодування моральної шкоди закріплено у п.10.2.2. Колективного договору, укладеного між керівником та профспілковим комітетом загальноосвітнього учбового закладу ЗОШ І-ІІІ ступенів №7 Краснолуцької міської ради Луганської області на 2010-2013 роки. Відповідачі не представили суду доказів відсутності їх провини в спричиненні позивачу моральних страждань. З урахуванням перелічених факторів, виходячи з основ розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлене позивачем грошове відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в сумі 500 грн. і на думку суду є обґрунтованим, необхідним та достатнім. Згідно зі ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial