Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищеозначеним позовом до ФГ «[PERSON]В.», мотивуючи свої вимоги тим, що він має в приватній власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2 га, яка розташована на території Новотроїцької селищної ради Херсонської області. Право власності посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серія І-ХС №039637, виданого 22.12.2002 року. З 2007 року і по теперішній час його земельну ділянку використовує ФГ «[PERSON]В.», яке приступило до використання на підставі договору про оренду землі, який не був підписаний у письмовій формі, строк дії договору та розмір орендної плати не був обумовлений. Протягом 2007-2012 років відповідач сплачував йому за використання його земельної ділянки плату в розмірі 1,5 % від її грошової оцінки. Прохання сплачувати винагороду 3% від грошової оцінки землі відхилене. Просив стягнути з відповідача\~\~на його користь збитки від безпідставного набуття земельної ділянки в розмірі 3% , а саме за період з 01.01.2012 року по 01.01.2016 року, що становить загалом 1920 грн. Позивач до судового засідання не зявився, позов підтримав та просив його задовольнити. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнав частково, не заперечує проти стягнення оренди за 2012, 2013 та 2014 роки. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи сторін в обґрунтування та часткового визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є відшкодування збитків від безпідставного користування земельною ділянкою. Спірні відносини відносяться до земельних, цивільних правовідносин та регулюються нормами цивільного законодавства: ст. 1212-1214 ЦК України, ст. 124 ЗК України, ст. 13,18, 23,30 ЗУ «Про оренду землі», Указом Президента України від 02.02.2002 року №92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток/паїв/. Як встановлено судом і не заперечується сторонами між ними існували правові відносини за усним договором оренди на протязі 2007-2012 років, які не були укладені у письмовій формі, як того вимагає закон. 12.09.2014 року позивач запропонував відповідачу звільнити його земельну ділянку, про що написав письмову заяву, але відповідач продовжував використовувати земельну ділянку позивача безоплатно. Відповідно до ст.124 ЗК України передача в оренду земельної ділянки,що перебуває у власності громадян,здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Договір оренди землі-це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов та вимог земельного законодавства, відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі.» Ст.18 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст.15 цього Закону однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, відповідно до ст.21 ЗУ «Про оренду землі.» Відповідно до Указу Президента України від 02.02.2002 року №92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток/паїв/ визнано однім із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки, забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки,земельної частки/паю/ та поступового збільшення цієї плати, залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Статтями 23,30 Закону України " Про оренду землі" встановлено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Враховуючи, що вимоги закону щодо\~\~укладення договору оренди належної позивачу земельної ділянки не додержано, отже не укладено, суд вважає, що між сторонами існували позадоговірні відносини, на підставі яких земельна ділянка використовувалася відповідачем. Позивач має право на отримання винагороди за її використання, оскільки він не користувався своєю власністю. Враховуючи положення, що викладені в узагальнені практики Верховного Суду України по розгляду судами земельних спорів /Вісник Верховного Суду України №3/37/2003 рік/ зазначено, що виникло питання про можливість задоволення позовів окремих громадян-власників земельних паїв/часток/ котрі не отримували земельні ділянки в натурі, не укладали договорів оренди своєї частки, але вимагали стягнення орендної плати з підприємств, які фактично користуються всією землею колишніх КСП. Те, що договір оренди землі не укладався, виключає можливість стягнення орендної плати, але наявність означених обставин породжує зобовязання користувача, який використовує земельну ділянку позивача, виплатити йому частину отриманого доходу за правилами ст. 469 ЦК редакції 1963 року ,що аналогічні\~\~вимогам ст.1212-1214 ЦК України. При цьому розмір такого доходу може визначатися відповідно до встановлених розмірів орендної палати. Таким чином, опираючись на основне завдання судочинства, що викладене в ст.1 цивільно-процесуального Кодексу України, а саме справедливість, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача\~\~суми збитків від безпідставно набутої земельної ділянки в сумі 1920 грн. за розрахунком: дохід за звичайною ціною за 1 рік 480 грн. Дохід за 4 роки 480 х4 = 1920 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач довів факт неналежного виконання умов щодо оплати коштів за користування земельною ділянкою. Отже є підстави для задоволення позову і стягненню з відповідача на користь позивача збитків від безпідставного набуття земельної ділянки в сумі 1920 гривень. Оскільки позов задоволено, то суд відповідно до ст. 88 ЦПК України, та враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, вважає необхідним віднести судові витрати за рахунок відповідача і стягнути з нього несплачений судовий збір в розмірі 551,20 гривень, на користь держави. На підставі зазначеного ст. 1212-1214 ЦК України, ст. 124 ЗК України, ст. 13,18, 23,30 ЗУ «Про оренду землі», Указом Президента України від 02.02.2002 року №92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток/паїв/ і

Outcome: approved