Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до Тернопільської міської ради, третя особа Реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області про визнання права власності на торговий павільйон загальною площею 26,4 кв.м., розташований за адресою м.Тернопіль, [ADDRESS], посилаючись на те, відповідно до договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди від 02.06.2014року їй встановлено особистий строковий сервітут на територію (об'єкт благоустрою) в м. Тернополі за адресою [ADDRESS] для здійснення підприємницької діяльності площею 0,0030 га. На зазначеній території розташоване належне їй нерухоме майно (торговий павільйон). При зверненні до Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, у встановленому законом порядку зареєструвати вищезазначений об'єкт нерухомого майна, однак отримано в усній формі відмова у прийнятті заяви у зв"язку з відсутністю кадастрового номера земельної ділянки. Просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, торговий павільйон. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити позов. Представник відповідача Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини. Відповідно до Договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди від 02.06.2014 року фізичнфй особі-підприємцю [PERSON] встановлено особистий строковий сервітут на територію (об'єкт благоустрою) в м. Тернополі за адресою [ADDRESS] для здійснення підприємницької діяльності площею 0,0030 га. Згідно Технічного паспорта від 09.09.2014року виготовленого ТзОВ "Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області" загальна площа торгового павільйона за адресою м.Тернопіль, [ADDRESS] становить 26,4 кв.м. Відповідно до Технічного заключення про відповідність приміщення і конструкцій торгового павільйону по [ADDRESS] в м_ Тернополі державним будівельним нормам та віднесення його до об"єкту нерухомого майна від 15.09.2014 року № 200 виготовленим ТКТВП "Тернопільархпроект" - дана будівля (споруда) відноситься до об'єктів нерухомого майна, що складається з приміщень відповідного призначення. Вартість торгового павільйона відповідно до Висновку про ринкову вартість торгового павільйона, розташованого в м. Тернополі по [ADDRESS] - становить 33720,00 гривень. На даний час торговий павільйон відповідає нормативним технічним визначенням, і підлягає подальшому документальному оформленню. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно із ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ч.ч.1,2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, позивач набув право власності на торговий павільйон, загальною площею 26,4 кв.м., розташований за адресою м.Тернопіль, [ADDRESS], відповідно до експлікації приміщень до схеми розміщення тимчасової споруди. За наведених обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що нерухоме майно повністю відповідає вимогам будівельних, санітарно-технічних та протипожежних норм, придатне до подальшої експлуатації та не порушує права інших осіб, суд приходить до переконання, що в даному випадку права позивача підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на торговий павільйон загальною площею 26,4 кв.м., розташований за адресою м.Тернопіль, [ADDRESS], згідно заявлених позовних вимог та у відповідності до експлікації приміщень до схеми розміщення тимчасової споруди, наведеної у технічному паспорті на громадський будинок. На підставі наведеного,

Outcome: approved