Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

07 вересня 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], АТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON] районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи тим, що 28 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № HMX4AN02002377 на підставі якого банк надав відповідачу кредит з кінцевим терміном повернення 27 лютого 2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №HMX4AN02002377 від 28 лютого 2008 року позивач та [PERSON], 28 лютого 2008 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель NEXIA, рік випуску 2008, №кузова/шасі: XWB3D31UD8A153766, реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку з чим позивач із позовом звернувся до суду. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2011 року по справі №2-44/11 позов задоволено, звернуто стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Проте, при виконанні рішення суду та звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу, зясувалось, що на даний автомобіль накладено ряд арештів, а саме: 04 листопада 2009 року та 05 листопада 2009 року, що порушує пріоритетне право банку на реалізацію майна. Позивач з цих підстав не може звернути стягнення на предмет застави, а тому змушений звернутися до суду про зняття арешту із свого заставленого майна. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила ,що ПАТ КБ «ПриватБанк» є заставодержателем майна на яке накладено арешт, а тому банк звернувся з позовом про зняття арешту з майна. Звернулася до суду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідач [PERSON] є фізичною особою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення, та акти від 09 листопада 2017 року та 18 грудня 2017 року, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Представник відповідача АТ «УкрСиббанк» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив провадження у справі закрити, оскільки АТ УкрСиббанк» є юридичною особою, вважає банк повинен бути залучений по справі як третя особа. Згідно вимог ЦПК України даний позов не підсудний місцевому суду, а тому провадження по справі підлягає закриттю. Представник третьої особи: [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд у його відсутності, проти позову заперечив, про що подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що відносно боржника [PERSON] перебували виконавчі документи про стягнення заборгованості по кредитних договорах на користь «УкрСиббанк», Приватбанк, ПАТ»Універсалбанк» та КС»Центр фінансових послуг». Боржник працює в ТОВ «Альфа-Щит», юридична адреса, бухгалтерія та керівний орган знаходяться за адресою м.Київ, вул. Здолбунівська, буд.7 корп «Д», а тому виконавчі документи направлені на виконання до іншого відділу, а накладений арешт з майна не знімається. Суд, заслухавши представників ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «УкрСиббанк», дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитно-заставочний договір № HMX4AN02002377 на підставі якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 83380,32 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.04 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 лютого 2015 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №HMX4AN02002377 від 28 лютого 2008 року позивач та [PERSON] 28 лютого 2008 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель NEXIA, рік випуску 2008, №кузова/шасі: XWB3D31UD8A153766, реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2011 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] задоволено, звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель NEXIA, рік випуску 2008, № кузова/шасі XWB3D31UDBA153776, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (ІПН [NUMBER]), шляхом продажу автомобіля ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" м. Дніпропетровськ з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України і наданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про заставу»\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно\~ст. 19 Закону України «Про заставу»\~за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задоволити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи процент відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпечення заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»\~стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Позивач звернувся до суду із позовом про зняття ряду накладених арештів, а саме: від 04 листопада 2009 року та 05 листопада 2009 року. На обґрунтування вимоги щодо зняття вищезазначених арештів, позивач надав картку арештів МРЕВ (Третє ВРЕР) на автомобіль марки DAEWOO, модель NEXIA, рік випуску 2008, № кузова/шасі XWB3D31UDBA153776, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON], згідно якої на вказаний вище автомобіль, накладено арешт : 04.11.2009 року (документ 5443 від 03.11.2009 року, установа суд); 05.11.2009 року (документ 4502 від 04.11.2009 року, установа ДВС); 13.12.2011 року (документ 4711 від 09.12.2011 року, установа ДВС). Згідно витребуваних судом даних із територіального сервісного центру №6842 Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області щодо зазначених вище арештів, суд вбачає, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції [PERSON] від 04.11.2009 року на виконання ухвали №2-591 від 28.10.2009 року, виданої [PERSON] райсудом забезпечення позову , на автомашину DEAWOO nexia 1,5, державний номер [NUMBER] зареєстровану на імя [PERSON] накладено арешт. Вищезазначене підтверджується ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2009 року, справа №2-591/2009. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 52178581 від 05.05.2017 року вбачається, що запис про арешт, автомобіль марки DAEWOO, модель NEXIA, рік випуску 2008, № кузова/шасі XWB3D31UDBA153776, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON], відсутній. Згідно повідомлення [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про надання інформації щодо зняття арешту з автомобіля [NUMBER] згідно постанови від 04.11.2009 р. повідомляє, що даний арешт було накладено згідно постанови державного виконавця від 04.11.2009 р. у виконавчому провадженні №15637474 на виконання ухвали №2-591 виданої 28.10.2009 р. Дунаєвецьким районним судом про забезпечення позову. Станом на 05.05.2017 р. на адресу відділу не надходило виконавчих документів щодо зняття арешту, накладеного за вищевказаною ухвалою про забезпечення позову, а тому арешт з автомобіля [NUMBER] боржника [PERSON] [PERSON] районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області не знімався. Відповідно до\~ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. Враховуючи, що ПАТ КБ «Приватбанк» в передбаченому Законом порядку зареєструвало 29.02.2008 року обтяження на спірний транспортний засіб , отримало витяг про реєстрацію та має відповідно до\~ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~пріоритет над незареєстрованими обтяженнями, за таких обставин транспортний засіб марки DAEWOO NEXIA 1,5 державний номер [NUMBER] слід звільнити з-під арештів накладених 04.11.2009 року та 05.11.2009 року. Щодо пояснень представника АТ «УкрСиббанк» про непідсудність даної справи місцевим загальним судам, а також клопотання про закриття провадження у справі, то суд зазначає наступне. Виходячи зі змісту п.1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від\~\~03.06. 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»,\~у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, спори про право цивільне, повязані з майном, на яке накладено арешт, відповідно до статей\~15,\~16 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Як передбачено п.2 вказаної Постанови, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження"(у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року N 2677-VI). Відповідачем у даній справі є фізична особа [PERSON], оскільки ним укладено кредитно-заставочний договір № HMX4AN02002377, а відповідачем є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно , тому підстав для закриття провадження в частині заявлених позовних вимог до АТ «УкрСиббанк» м.Хмельницький ,суд не вбачає. Відповідно до ст.141 ЦК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 грн., тобто по 689 грн. з кожного.

Outcome: approved