Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення сплаченого страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.05.2013 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП), винуватцем якої є відповідач. Внаслідок ДТП автомобілі потерпілих отримали механічні пошкодження. На момент ДТП між відповідачем та позивачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.11.2012 року № АЕ/608026, на підставі якого потерпілим у ДТП 26.05.2013 року позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 27490 грн. 00 коп. Оскільки відповідач не відшкодував завдану шкоду, позивач посилаючись на положення ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України Про страхування просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі встановив наступне. 26 травня 2013 року близько 11-ї год. 00 хв. у м. Києві, по вул. Малиновського, 5, [PERSON] керуючи автомобілем Сузукі [PERSON], державний номерний знак [NUMBER], з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода, не дотримався безпечної дистанції залежно від швидкості руху та дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв зіткнення з мотоциклом Хонда, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який у свою чергу від даного зіткнення зіткнувся з автомобілем Шевролет, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05 липня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП внаслідок порушення ПДР України та скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили (а.с.10). Згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/608026 від 07.11.2012 року, [PERSON] у позивача було застраховано цивільно-правову відповідальність перед третіми особами при використанні транспортного засобу Сузукі Вітара, державний номерний знак [NUMBER], термін дії з 08 листопада 2012 року по 07 листопада 2013 року. 17.07.2013 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, а 26.07.2013 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.8, 9). Згідно платіжного доручення № 7598 від 27.08.2013 року позивачем було перераховано страхове відшкодування [PERSON] у сумі 20000 грн., а згідно платіжного доручення № 7274 від 14.08.2013 року - [PERSON] у сумі 7490 грн. (а.с.43, 44). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Положеннями ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. А у відповідності пп.«в» п.38.1.1 ст.38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп'яніння. Згідно розяснень п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Так, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. Враховуючи викладене вище, визнання позову відповідачем, зясувавши повно та всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки саме з вини відповідача спричинено ДТП, чим завдано шкоду [PERSON] та [PERSON], яка відшкодована їм позивачем та підлягає стягненню з відповідача у розмірі виплаченого відшкодування в порядку регресу. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved