Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з вищевказаною заявою. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона перебуває на обліку та отримує пенсію по втраті годувальника в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці. Спеціалістом Управління ПФУ в м. Вінниці їй було повідомлено про необхідність надання довідки про перебування на утриманні померлого чоловіка [PERSON] Під час звернення заявником до ТОВ "ЖЕО" їй було відмовлено у наданні інформації щодо факту перебування на утриманні померлого годувальника, тому вона була змушена звернутися до суду з даною заявою та просить встановити юридичний факт, що вона перебувала на утриманні [PERSON] та після смерті якого втратила постійне та основне джерело засобів до існування. В судовому засіданні заявники заяву підтримала за обставин, викладених в ній, просила її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 373756, виданного Вінницько- хутірською сільською радою Вінницького району 03.12.1977 року, судом встановлено, що 03.12.1977 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 99. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 352338, виданого 23.05.1996 року Вінницьким міським відділом РАГС, встановлено, що 23.05.1996 року помер [PERSON] (а.с.7). З довідки ТОВ "ЖЕО" № 8025 від 28.12.2015 року суд вбачає, що [PERSON] зареєстрована в [INFO] по вул. 50-річчя Перемоги, 8, кв. 52 разом з чоловіком [PERSON] (з 18.03.1972 року по день смерті). Також зазначено, що на день смерті вони проживали разом (а.с. 8). З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON], після смерті якого вона втратила постійне та основне джерело засобів до існування. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.09.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо зокрема заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Факти, про встановлення яких просить заявник, має для них юридичне значення, а саме надає можливість оформити пенсію по втраті годувальника. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз?яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. Згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Згідно з ч.1 ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення" члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку та отримувала пенсію по втраті годувальника в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці. Заробітна плата та пенсія, які отримував [PERSON], чоловік заявниці, були постійним і основним джерелом засобів до існування, що свідчить про факт перебування її на утриманні померлого чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка [PERSON], який помер 19.05.1996 року, на момент його смерті. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення і потрібне для відновлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Враховуючи те, що заявник бажає відновити пенсію по втраті годувальника, тому у неї виникла необхідність у встановленні даного факту, а саме: перебування фізичної особи на утриманні померлого чоловіка. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до переконання, про наявність підстав для задоволення даної заяви про встановлення факту. Частиною 7 статті 235 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved