Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

22.05.2012 року ПРАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулося із позовом про стягнення із [PERSON] виплат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 71390 грн.09 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ПРАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" (далі Позивач) та [PERSON] (далі "Третя особа") 25.02.2008 року укладено договір страхування № ДN 81 AR 11410019 (далі «Договір»), за яким Позивач зобовязався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки в межах страхової суми, у порядку та на умовах, передбачених Договором. Предметом страхування за Договором визначено майнові інтереси, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем BYD F3, реєстраційний № [NUMBER]. За п. 4.2 Договору Позивач у випадку настання страхового випадку зобов'язаний провести страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] або вигодонабувачу ПАТ КБ «Приват Банк». Згідно п. 7 Договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП). 15.05.2009 року в м. Миколаєві за участю застрахованого автомобілю BYD F3, реєстраційний № [NUMBER], під керування [PERSON] та автомобілю «Шкода Октавія», реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі Відповідач) відбулася ДТП, у спричиненні якої постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.04.2010 року визнано Відповідача. В результаті ДТП автомобілю [PERSON] заподіяно механічні ушкодження. У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням застрахованого транспортного засобу, № 001-2727 від 25.05.2009 року, складеного ТОВ "Оперейтор" розмір матеріальної шкоди складає 71850 грн. 09 коп. Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі страхового акту № И-8102 від 03.06.2009 року складає 71290 грн.09 коп. На підставі платіжного доручення зазначене страхове відшкодування виплачено [PERSON] у повному розмірі. З врахуванням витрат на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 100 грн. Позивачеві заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 71390 грн. 09 коп., тому, посилаючись на вимоги ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 993, 1166, 1187 та 1188 ЦК України, Позивач просить стягнути в порядку регресу зазначену суму сплаченого страхового відшкодування з [PERSON], винного у скоєнні ДТП та у спричиненні матеріальної шкоди. В отриманому судом 23.10.2014 року письмовому запереченні на позов відповідач [PERSON], посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог, просив відмовити у задоволені позову. Вказував, що всупереч ст. 16 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 року з відповідними змінами та доповненнями договір страхування наземного транспортного засобу № DN 81 AR 11410019 від 25.02.2008 року між ПРАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" та [PERSON] укладено не в письмовій формі, а в електронному вигляді, тому у відповідності до ч. 2 ст. 215 ЦК України визнається недійсним з моменту його укладання. Крім того, на момент укладання Договору "Правила страхування наземного транспорту(крім залізничного)", затверджені ЗАТ СК "Інгосстрах" 17.01.2005 року та зареєстровані 09.05.2005 року Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, втратили чинність. Вважає, що в процесі судового розгляду справи доведено, що між ПРАТ "СК "Інгосстрах" та [PERSON] договір страхування наземного транспортного засобу взагалі не укладався, тому між ними відсутні цивільно-правові відносини, які б обґрунтовували перехід до страховика права позовних вимог за договором страхування в межах витрат на страхове відшкодування. Крім того, Позивачем безпідставно не залучено до участі у справі вигодонабувача - ПАТ КБ "ПриватБанк". На думку Відповідача, факт відсутності цивільно-правових відносин між ПРАТ "СК "Інгосстрах" та [PERSON] підтверджується матеріалами адміністративної справи № 3-842/2008 р. Високопільського районного суду Херсонської області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, матеріалами адміністративної справи № 3-71/2010р. Корабельного районного суду м. Миколаєва про притягнення [PERSON] до такої ж адміністративної відповідальності та повідомленням про ДТП, яка сталася 15.05.2009 року, на імя начальника УДАІ УМВС України в Миколаївській області від 15.05.2009 року, в яких взагалі відсутні відомості про страхування належного [PERSON] транспортного засобу. Незважаючи на заявлені вимоги, Позивачем не надано страхову справу, а [PERSON], який би міг підтвердити чи спростувати сам факт та умови страхування, в судові засідання не зявлявся, пояснень не надавав. Позивачем не доведено самого факту укладання в електронному вигляді договору страхування, не встановлено чи було відремонтовано транспортний засіб третьої особи після ДТП, яка відбулася 12.05.2008 року, та не доведено факту виплати [PERSON] повного страхового відшкодування, яке позивач просить стягнути в порядку регресу. В долучених до справи копіях договору куплі-продажу автомобіля [PERSON] та довідки-рахунку ТОВ "Цифрові технології" вказано таку вартість придбаного автомобілю, що суттєво відрізняється та свідчить про сумнівність наданого Позивачем оригіналу кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] Крім того, [PERSON] вважає, що встановлений спеціалістами ТОВ "Оперейтор" розмір матеріальної шкоди, яка за звітом № 001-2727 ТОВ "Оперейтор" від 25.05.2009 року складає 71850 грн. 09 коп., неспівмірний із вартістю придбаного [PERSON] за 89600 грн. нового автомобілю. Третьою особою [PERSON] пошкоджений автомобіль для проведення судовим експертом МВ ОНДІСЕ огляду та оцінки вартості залишків пошкодженого автомобілю, незважаючи на вимогу суду, не надано. Вважає, що договіру страхування наземного транспортного засобу між ПРАТ "СК"Інгосстрах" та [PERSON] на день ДТП, що відбулася 15.05.2009 року, взагалі не існувало, тому із позовом про відшкодування шкоди внаслідок ДТП повинен був звертатися фізична особа [PERSON], а не ПРАТ "СК"Інгосстрах". В судовому засіданні представник ПРАТ "СК "Інгосстрах" [PERSON] позов підтримав та, посилаючись на його обґрунтованість, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON], зважаючи на безпідставність позовних вимог, просили відмовити у їх заводоленні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В процесі розгляду справи встановлено, що на виконання договору застави транспортного засобу між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 25.02.2008 року між позивачем ЗАТ (ПРАТ) "СК "Інгосстрах" та третьою особою [PERSON] укладено договір страхування № DN 81 AR 11410019 майнових інтересів, що пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням купленим у кредит та належним [PERSON] на праві власності автомобілем моделі BYD F3, реєстраційний № [NUMBER]. За умовами п. 4.2 Договору Позивач у разі настання страхового випадку зобов'язався відшкодувати збитки у межах страхової суми страхувальнику [PERSON] або вигодонабувачу - ПАТ КБ "ПриватБанк", який виступає також гарантом виконання Позивачем зобов'язань по Договору. У відповідності до пункту 6 Договору розмір страхової суми становить 112000 гривень, а пунктом 9 Договору встановлено 12-місячний строк його дії, тобто з 25.02.2008 року по 24.02.2009 року. Цим же пунктом Договору передбачено умови пролонгації його дії шляхом сплати страхувальником нового страхового платежу, передбаченого пунктом 8 Договору (а.с. 4). Дослідженим судом меморіальним ордером № РТ 0224В1VW2 від 24.02.2009 року, копію якого долучено до справи, підтверджено пролонгацію дії Договору страхування на 12 місяців шляхом сплати страхувальником [PERSON] на рахунок страхувача відповідного платежу у розмірі 5567 грн. 74 коп. (а.с. 53). За пунктом 7 Договору страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) за участю страхувальника (а.с. 4). 15 травня 2009 року о 8 год. 15 хв. на перехресті вул. Лягіна та Шевченка в м. Миколаєві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобілю під керуванням [PERSON] та автомобілю моделі "Шкода Октавія", реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON] Сума страхового відшкодування відповідно до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу, № 001-2727 від 25.05.2009 року, складеного ТОВ "Оперейтор", з урахуванням визначеної Договором страхування франшизи на підставі страхового акту № И - 8102 від 03.06.2009 року становить 71290 грн. 09 коп. (а.с. 8-11, 12-23), яку платіжним дорученням від 11 червня 2009 року № [NUMBER] "Страхова компанія "Інгосстрах" перерахувала на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" як виплату страхового відшкодування третій особі [PERSON] в рахунок погашення його заборгованості за кредитним договором. (а.с. 25). Зазначений порядок сплати страхового відшкодування на користь вигодонабувача не суперечить п. 2.4 Договору страхуваання (а.с. 4). У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного Кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.04.2010 року відповідача [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу [PERSON] (а.с. 6-7). За правилами ч. 4 ст. 61 ЦПК України чинна постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Із зазначеної судової постанови та матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач [PERSON] на законних підставах володів транспортним засобом - автомобілем "Шкода Октавіа", реєстраційний номер [NUMBER], тому у відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України повинен відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином, суд вважає доведеною правомірність позовних вимог ПРАТ "СК "Інгосстрах" про перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, як це передбачено ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України. Разом з тим, суд не може погодитись із вказаним Позивачем розміром сплаченого страхового відшкодування у розмірі 71390 грн. 09 коп., яке просить стягнути із Відповідача в порядку регресу. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України зобов'язано кожну сторону у справі довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обгрунтовуючи позовні вимоги, ПРАТ "СК "Інгосстрах", як на доказ, посилався на оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу, яку за № 001-2727 від 25.05.2009 року проведено ТОВ "Оперейтор" (а.с. 12-22), та на складений на підставі цієї оцінки страховий акт № И-8102 від 03.06.2009 року (а.с. 23). Крім того, пунктом 6 Договору страхування наземного транспорту від 25.02.2008 року передбачено розмір страхової суми, яка дорівнює 112000 грн. (а.с. 4). Із витребуваної у ВРЕР смт В.Олександрівка УДАІ УМВС України в Херсонській області копії довідки-розрахунку ТОВ "Цифрові технології" № 560932 від 20.02.2008 року вартість зареєстрованого 21.08.2008 року третьою особою [PERSON] автомобілю моделі BYD F3, державний номерний знак [NUMBER], з врахуванням ПДВ складає 89600 грн. (а.с. 62-66, 73-74). Враховуючи суперечності між зазначеною вартістю автомобілю та вартістю автомобілю, вказаною у договорі страхування наземного транспортного засобу від 25.02.2008 року, ухвалою суду від 18.06.2013 року призначено судову товарознавчу експертизу з метою встановлення дійсної вартості автомобілю в непошкодженому стані на момент ДТП із врахуванням його первісної вартості та зносу, вартості завданої ДТП матеріальної шкоди та залишкової вартості пошкодженого автомобілю (а.с. 124). За висновком № 1196, складеним 27.02.2014 року судовим експертом Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ [PERSON], надати відповідь на перше питання в будь-якій формі не представляється можливим. Стосовно другого питання судовим експертом зазначено, що наявне в матеріалах справи дослідження щодо вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, складено з чисельними порушеннями методики визначення розміру збитків та не може бути прийняте за основу в будь-якому вигляді. Розмір завданого матеріального збитку згідно факторів, вказаних у дослідницькій частині, визначено у двох варіантах, а саме: з врахуванням пошкодження блоку циліндрів - 36168 грн. 15 коп.; та з врахуванням пошкодження корпусу масляного насосу - 30437 грн. 59 коп. Для відповіді на третє питання необхідний огляд транспортного засобу, який експерту не представлено, що унеможливлює надання висновку про залишкову вартість пошкодженого автомобілю. Приймаючи до уваги те, що в порушення Закону та ухвали суду ні Позивачем, ні третьою особою не було забезпечено огляд експертом пошкодженого транспортного засобу, суд вважає за доцільне в порядку часткового задоволення позовних вимог стягнути із Відповідача на користь Позивача мінімальну суму страхового відшкодування в розмірі 30437 гривень. Не підлягають відшкодуванню понесені Позивачем витрати на оцінку пошкодженого автотранспортного засобу, оскільки складений ТОВ "Оперейтор" звіт № 001-2727 не відповідає вимогам методики визначення розміру заподіяної шкоди та не визнаний судом доказом по справі. Також суд не приймає до уваги твердження Відповідача та його представника щодо відсутності доказів укладення між ПРАТ "СК "Інгоссрах" та [PERSON] договору страхування наземного транспортного засобу, відповідних цивільно-правових відносин, письмової форми цього Договору та виплати третій особі [PERSON] повного страхового відшкодування, оскільки заперечення Відповідача спростовуються дослідженими судом належними доказами, підтверджуючими укладання та виконання зазначеного Договору від 25.02.2008 року, який ніким в законному порядку не оскаржувався та, на переконання суду, відповідає вимогам ст.ст. 979-984 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує із Відповідача на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial