Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в котрому зазначено, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча є особою працездатною, інших утриманців не має, має нормальний стан здоров"я та працює в ТОВ"Гласс ЛТД". Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/2 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 2 серпня 2017 року до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій зменшила позовні вимоги та просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від його доходу, до досягнення сином повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Стаття 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, (свідоцтво про народження, а.с.6, довідка Яготинської міської ради, а.с.8). Позивачка працює в ТОВ "ПЕЛСКОМ" на посаді звірівника та розмір її заробітної плати за період з липня 2017 року по вересень 2017 року склав 21 311,12 грн. (а.с. 9,22). Відповідач працює в ТОВ "Гласс ЛТД" та загальна сума його доходу за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року становить 23340,08 грн (а.с.24). Інших утриманців [PERSON] не має, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи ті обставини, що відповідач є особою працездатною, інших утриманців не має, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а також те, що в силу ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року складає 1777 гривень, то суд вважає, що вимоги позивачки необхідно задовольнити та стягувати щомісячно з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: approved