Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В грудні 2014 року ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» (Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON](Відповідач) про стягнення страхового відшкодування в розмірі 3545,00 грн., витрати пов'язані з проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 570,00 грн. та суму розміру франшизи в розмір 510,00 грн. Свої позовні вимоги, Позивач обґрунтовує тим, що 15 листопада 2013 року в м. Києві по вул. Г. Тимофєєвої, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2013р. [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. 16.09.2013р. між ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» та [PERSON] (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортну № 9902-10, згідно якого позивач прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н. [NUMBER]. 15.11.2013р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав всі необхідні документи. ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» на виконання умов договору страхування, на підставі Страхового акту № 5816/9902-10 від 16.12.2013р., Звіту №769 від 06.12.2013 року здійснено відшкодування [PERSON] у розмірі 3545,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 254 від 19.12.2013р. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та надала додаткові письмові пояснення, в яких зазначила, що з [PERSON] підлягають до стягнення витати пов'язані з проведенням авто товарознавчого дослідження та сума франшизи, що в загальному розмірі становить 1080,00 грн., а страхове відшкодування у розмірі 3035,00 грн. підлягає до стягнення з ТДВ «Експрес-Страхування» у якого була застрахована відповідальність [PERSON] відповідно до полісу АВ № 9860176, а тому просив залучити в якості співвідповідача ТДВ «Експрес-Страхування». При цьому жодних заяв про залишення частини позовних вимог до [PERSON] без розгляду не подавала. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення вказаних позовних вимог заперечив та надав письмові заперечення, в яких зазначив, що [PERSON] є неналежним відповідачем по вказаній справі, оскільки на момент ДТП її відповідальність було застраховано в ТДВ «Експрес-Страхування», який і являється належним відповідачем по вказаній справі. Доказів того, що Позивач звертався до Страхової компанії, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність Відповідача, та останньою була виплачена самостійно чи з неї стягнута за рішенням суду будь-яка сума страхового відшкодування матеріали справи не містять, а тому звернення Позивача з вимогами до [PERSON] взагалі є передчасними і необґрунтованими. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Заочним Рішенням Шевченківського районного суд м.Києва від 02.02.2015 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування задоволено (а.с.40-42). Ухвалою Шевченківського районного суд м.Києва від 02.04.2015 року вищевказане заочне рішення скасовано та призначено до судового розгляду в загальному порядку (а.с.70-71). При новому розгляді справи представника Позивача заявлене клопотання щодо залучення в якості співвідповідача ТДВ «Експрес-Страхування», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність Відповідача на час ДТП. За результатами розгляду вказаного клопотання у судовому засіданні протокольною ухвалою суду було відмовлено в його задоволенні з огляду на положення ст.16ЦПК України та правову позицію, висловлену у Постанові ВСУ по справі №6-467цс15, за якими не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Правова позиція висловлена ВСУ у цивільній справі, аналогічній данній, а тому підлягає обов'язковому врахуванню. З урахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що вимоги Позивча, який є юридичною особою, до ТДВ «Експрес-Страхування», в якій була застрахована на момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача, підлягають розгляду у порядку господарського судочинства і відмовив у залученні співвідповідача. Більш того, слід зазначити, що з виходячи з роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - Постанова від 01.03.2013р. № 4) при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика необхідно розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. Отже вимоги до винної особи у вчиненні ДТП і до страхової компанії, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність такої особи на час ДТП, не є однорідними і виникають з різних правових підстав. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. В судовому засіданні встановлено, що 15 листопада 2013 року в м.Києві по вул.Г.Тимофєєвої, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2013р. [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу (а.с.9). Станом на момент здійснення вищевказаного страхового випадку автомобіль [NUMBER], який належить - [PERSON] був застрахований в ПАТ «Страхова компанія «Мега-Поліс» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 16.09.2013р. № 9902-10 з терміном дії з 16.09.2013р. до 15.09.2014р. включно (а.с.4-7). Відповідно до ст. 21 Закону України "Про страхування", страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 15.11.2013 року до позивача звернувся власник пошкодженого автомобіля [NUMBER], [PERSON], із повідомленням про настання страхового випадку, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу (а.с.8). Відповідно до Звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №769, вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, складає 3628,47 грн. (а.с.10-21). З копії платіжного доручення № 272 від 25.12.2013 року, вбачається оплата ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча компанія» за проведення автотоварознавчого дослідження №769 в розмірі 570,00 грн. (а.с.28). Відповідно до рахунку - фактури № 201 від 20.11.2013 року наданого ФОП [PERSON], вбачається загальна вартість запасних частин та проведених робіт по їх заміні становить 3545,00 грн. (а.с.24). За наслідками зазначеної вище вказаної події, копії страхового акту № 5816/9902-10 від 16.12.2013р., заяви [PERSON] на виплату страхового відшкодування від 16.12.2013 року та копії платіжного доручення № 254 від 19.12.2013 року, власнику автомобіля [NUMBER], [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 3545,00 грн. (а.с.27). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим, згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як встановлено з матеріалів справи на час ДТП 15.11.2013р. цивільно-правова відповідальність [PERSON], автомобіль - Нісан Тііда, держ.номер [NUMBER], було застраховано у ТДВ «Експрес Страхування», строк дії полісу з 21.11.2012р. до 20.11.2013р. при цьому полісом визначено суму страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну - 50 000,00грн., а франшиза 510,00грн. (а.с.54). Таким чином суд приходить до висновку, що з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сума, яка не покривається її полісом цивільно-правової відповідальності - франшиза у розмірі 510,00грн., а також вартість проведеного Позивачем автотоварознавчого дослідження, оскільки вартість проведеної експертизи не покривається полісом цивільно-правової відповідальності відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а вимоги Позивача в розмірі 3 045,00грн. не підлягають задоволенню, оскільки як зазначалось вище цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України). За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають грошові кошти на суму 1080,00 грн., яка складається з 510,00 грн. (розмір франшизи) та 570,00 грн. (витрати пов'язані з проведенням автотоварознавчого дослідження). Оскільки заявлені Позивачем позовні вимоги до Відповідача [PERSON] у встановленому процесуальним законом порядку не були зменшені, які і не були залишені в частині без розгляду, то суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню на вказану вище суму. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 22, 253, 256, 257, 993, 1191 ЦК України, ст.ст.8, 9 Закону України «Про страхування», ст. 12, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», та

Outcome: partial