Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

20 квітня 2017 року орган опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітніх дітей звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому просить позбавити її батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на їх утримання у розмірі, встановленому законом. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідачка не виконує свої батьківські обов'язки, не піклується про дітей, не забезпечує належним доглядом, діти відстають у розвитку, помешкання не придатне для проживання. У зв'язку з тим, що подальше перебування дітей у родинному середовищі загрожувало життю малолітніх, відповідачка разом із дітьми була доставлена до дитячого відділення КЗ "Саратська центральна районна лікарня" за соціальними показниками. З 14 квітня 2017 року діти знаходяться в Комунальній установі «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко». Під час розгляду справи прокурор, представник органу опіки та піклування та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, позов підтримали, просили його задовольнити, тому що відповідачка дітей не виховує, не піклується про них, не створює належні умови для їх проживання. Суд не вислухав дітей [PERSON] та [PERSON] з приводу позбавлення відповідачки батьківських прав, тому що діти ще не можуть висловити свою думку. Відповідачка позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на те, що вона не ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, доглядала їх, вони жодного разу не хворіли. Державну допомогу вона витрачала лише на потреби дітей: купувала їм суміши, фрукти, памперси та одяг. Вона не веде аморальний спосіб життя, не пиячить. Дітей любить та бажає, щоб вони жили з нею. На протязі зими 2016-2017 р. представники служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, представники Долинської сільської ради жодного разу за місцем проживання її не відвідали, не надали ніякої допомоги. Проте, 31 березня 2016 року дітей забрали та помістили у дитяче відділення Саратської ЦРЛ, де почали Після того, які дітей влаштували в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко», вона декілька раз туди телефонувала, щоб дізнатись про дітей та домовитись про побачення з дітьми. Проте їй говорили, що побачити дітей вона не зможе через карантин по кору. Щоб заробити кошти, вона все літо працювала разом з батьками по людях. За допомогою своїх батьків зробила ремонт в кімнаті, де проживає разом із дітьми, поклеїла обої, придбала ще один візок та манеж, на вулиці зробили туалет. Просила не позбавляти її батьківських прав відносно дітей. Долинський сільський голова Мілован Л.В. позов підтримала, тому що за місцем проживання відповідачки відсутні належні умови для дітей. Пояснила, що відповідачка та двоє їїсинів проживають разом з її батьками в їхньому будинку на території Долинської сільської ради Саратського району. Батьки відповідачки свого часу виростили 5 дітей, їх сім'я є малозабезпеченою. Вони працюють по найму в с.Зоря Саратського району з ранку до вечора, проте коштів вистачає лише на придбання продуктів харчування. Після народження близнюків відповідачку [PERSON] не виписували з пологового будинку, тому що не було належних побутових умов для проживання дітей. Тому вона перебувала з дітьми в центрі матері та дитини. В липні 2016 року навели лад в одній кімнаті і відповідачка почала проживати з дітьми у будинку своїх батьків. Будинок знаходиться у незадовільному стані, відсутні необхідні умови для розвитку дітей: дитячі меблі, іграшки, візок є лише один на двох. Для приготування їжі використовують пічне опалення, в будинку відсутні холодильник, утюг, електрочайник, газова плита. Проте діти голодними ніколи не були, завжди в наявності були молочні суміши та молоко та діти не хворіли. Відповідачці самій важко доглядати за 2 дітьми, вона не справляється. Її неодноразово попереджали про необхідність приведення будинку в стан, придатний для проживання дітей. Представник Комунальної установи "Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» позов підтримала та пояснила, що діти [PERSON] та [PERSON], перебувають в установі 14 квітня 2017 року. Діти відставали у розвитку від однолітків, не ходили, не говорили, були заражені лишаєм. Відповідачка була разом із дітьми, коли їх привезли. Їй пояснили, що для відвідування дітей їй необхідно надати флюорограму та отримати пропуск. Проте вона дітей не відвідувала, лише дзвонила. Дійсно в комунальній установі був карантин по кору з 11 по 24 липня 2017 року. Зараз діти самостійно ходять, розмовляють, за розвитком відповідають своєму віку. Заслухавши представника органу опіки та піклування і служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, заперечення відповідачки, думку прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, представника Комунальної установи "Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко», представника Долинської сільської ради Саратського району Одеської області, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Частини 1, 2 ст.11, ст. 12, ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" встановлюють, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. В ст. 164 СК України викладений вичерпний перелік підстав, при наявності яких, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, а саме: якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ст. 8 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини визначає, що кожен має право на повагу до свого сімейного життя. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвиткунеобхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" зазначено, що якщо рішення про встановлення державної опіки над дітьми мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків потрібно з'ясувати, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. Той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням. У пункті 15 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як видно з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с. 6, 7). Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відомості про батька дітей в актових записах № 138, 139 від 27 квітня 2016 року про народження [PERSON] та [PERSON], записані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу за вказівкою матері (а.с. 8-9). Згідно довідки від 11 квітня 2017 року до складу сім'ї відповідачки входять: батько [PERSON], мати [PERSON], брати [PERSON] та [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). З характеристики, наданої Долинською сільською радою Саратського району Одеської області, відповідачка [PERSON] проживає на території сільської ради з народження. Зарекомендувала себе з посередньої сторони, заяв та скарг до сільської ради не надходила, до адміністративної відповідальності не притягувалась (а.с. 25). Акти обстеження житлово-побутових умов відповідачки від 11 квітня 2016 року, 06 червня 2016 року, 21 лютого 2017 року та від 09 жовтня 2017 року підтверджують, що на час проведеня перевірок будинок, в якому проживає відповідачка, знаходився в незадовільному стані, в кімнатах брудно, відсутня побутова техніка. В будинку для проживання придатні лише дві кімнати, опалення пічне. Будинок не відповідає санітарним нормам (а.с.37, 39, 40, 147). З актів проведення оцінки рівня безпеки дітей від 14 червня 2016 року та від 30 березня 2017 року вбачається, що на момент оглядів: відсутні фізичні та поведінкові ознаки, що можуть свідчити про жорстоке поводження та насильство відносно дітей; на момент відвідування мати знаходилась за місцем проживання та не мала ознак дій алкогольних та психоактивних речовин, поведінка матері не є небезпечною, діти мають зовнішні ознаки недогляду та занедбаності, низький рівень гігієни дітей; наявні прілості; помешкання не пристосоване для проживання, відсутні санітарні умови, ремонт початий в одній зкімнат (а.с. 13-15, 16-18). З історій хвороб дітей, наданих КЗ «Саратська ЦРЛ», вбачається, що діти двічі перебували в дитячому відділенні Саратської ЦРЛ. Під час першої госпіталізації 15 червня 2016 року дітям був встановлений діагноз: прілості І-ІІ ст., синдром вегетовисцеральних порушень Мати доставлена з дітьми у дитяче відділення по соціальним показникам. У відділенні діти перебували по 22 липня 2016 року, за цей час їм призначався лише креон та судокрем для обробки прілостей. Під час другої госпіталізації 31 березня 2017 року дітям був встановлений діагноз: практично здоров. Діти були виписані 14 квітня 2017 року та направлені в будинок дитини № 3 м. Одеси. (а.с.85-133). З листа головного лікаря КЗ «Саратська ЦРЛ» від 18 квітня 2017 року за № 310 встановлено, що 31 березня 2017 року до приймального відділення КЗ «Саратська ЦРЛ» співробітниками служби у справах дітей Саратської РДА для тимчасового перебування було доставлено двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO] в супроводі матері [PERSON]. Діти на момент огляду були одягнені в брудний одяг, на шкірі плями засохлої їжі. Однак захворювань при першому огляді не виявлено. У обох дітей м'язова система розвинута симетрично, тонус знижений. Неврологічний стан: сидять самостійно, говорять окремі склади, зуби 2/2, ходять з підтримкою за верхні кінцівки (а.с.27). Розпорядженням Саратської районної державної адміністрації від 06 квітня 2017 року № 140/А-2017 було вирішено негайно відібрати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], [INFO], мешканки [ADDRESS] (а.с.29). Розпорядженням Саратської районної державної адміністрації від 06 квітня 2017 року № 144/А-2017 тимчасово влаштувано малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення, у зв'язку з тим, що подальше перебування дітей в родинному середовищі разом з матір'ю, загрожувало життю малолітніх дітей (а.с. 30-31). Свідок [PERSON] пояснила, що працює начальником Саратського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Відповідачка [PERSON] з 20 квітня 2016 року перебуває під соціальним супроводом зазначеного центру. Сім'ї було надано ряд соціальних послуг, серед яких: соціально-педагогічні, юридичні, інформаційні та соціально-медичні. Відповідачка з дітьми два рази перебувала в центрі матері та дитини в м. Одесі, але відмовлялась довго там знаходитись. Під час планового візиту до родини [PERSON] комісією встановлено, що у помешканні для проживання малолітніх дітей не створені належні житлово-побутові умови, санітарно-гігієнічні норми не дотримаються, потреби дітей забезпечується лише у харчуванні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працювала медисестрою Долинського ФАП з січня 2017 року по 01 вересня 2017 року і 1 раз на тиждень відвудувала [PERSON] з дітьми. Діти не хворіли, не були голодними, в наявності завжди були молочні суміши. Проте відповідачка не завжди дотримувалась гігієнічних норм, діти часто були у брудному одязі, лежали в одному візочку. В будинку умов для проживання дітей не створено. Важає, що діти розвивались не за своїм віком, проте вагу набирали нормально, не хворіли і отримали всі належні щеплення. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідачка їх дочка. [INFO] року вона народила двох синів-близнюків. Разом з дітьми вона проживає в будинку свідків. Після того. як дітей відібрали, вони зробили в будинку ремонт, виділили окрему кімнату для проживання відповідачки з дітьми, поклеїли там обої, постелили килимки, придбали другий візочок та манеж, є газова плита. На покупку побутової техніки у них не вистачає коштів. Відповідачка не пиячить, завжди перебувала дома з дітьми, дуже їх любить та доглядала за ними. Ніякої матеріальної допомоги на поліпшення матеріально-побутових умов відповідачка не отримувала. Вважають, що в будинку створені умови для проживання дітей. Твердження представника органу опіки та піклування і служби у справах дітей Саратської РДА, пояснення голови Долинської сільської ради Саратського району, пояснення свідка [PERSON], про те, що матеріально-побутові умови проживання дітей з відповідачкою несуть безпосередню загрозу їх життю та здоров'ю і що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються актами проведення оцінки рівня безпеки дітей, їсторіями хвороб дітей показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], [PERSON] При цьому суд враховує, що не було зафіксовано жодного факту заподіяння шкоди дітям. Суд також не може погодитися з висновком органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації від 26 квітня 2017 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки, оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав, належним чином немотивований, не містить обґрунтування доцільності такого рішення (а.с.42-43). Крім того, всупереч вимогам ч.3 ст.253 ЦПК України до зазначеного висновку органу опіки та піклування не додано медичного висновку про стан здоров'я кожної дитини, про їх фізичний і розумовий розвиток. Посилання представника позивача на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов'язків жодними належними доказами не підтверджені. Відсутність належних побутових умов за місцем проживання відповідачки не є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участі у справі. Враховуючи, що суду не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed