Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

У березні 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Дарницького районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої неправомірними діями державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві в розмірі 10 000 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 07 листопада 2011 р. державним виконацем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві) Хільченком Р. Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-2098/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 9 623,43 грн. До теперішнього часу рішення суду не виконано, стягнення з боржника не проводилось, виконавче провадження під різними приводами зупинялося, виконавчий документ повертався стягувачеві. Ухвалою Дарницького районного суду від 06.08.2018 року у справі № 753/9360/18 було визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника відділу виконавчої служби державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Медведєвої О. О. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.05.2018 року у виконавчому провадженні № 52270351, зареєстрованому згідно виконавчого листа № 2-2098/11. Однак, незважаючи на наявність судового рішення у справі № 753/9360/18, яке набрало законної сили, після тривалого зволікання щодо прийняття рішення у відповідності із вимогами Закону України "Про виконавче провадження", головний державний виконавець відділу ДВС Стеценко Н. В. замість відновлення провадження згідно судового рішення, своїм повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання 14.01.2019 року на підставі п.8 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" повернув виконавчий лист № 2-2098/11. Неправомірні дії державного виконавця завдали позивачу моральної шкоди, яка полягає у значних душевних стражданнях, стресах, погіршенні самопочуття та порушенні його прав. Він змушений був витрачати час на стояння у чергах у виконавчій службі та на звернення до суду з метою захисту порушених прав. Упродовж 7 років позивач змушений добиватись виконання рішення суду, що оцінено позивачем у 10 000 грн. моральної шкоди. Ухвалою від 07.10.2019 суд відкрив провадження за цим позовом та призначив справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою від 27.08.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Одночасно замінивши сторону відповідача, а саме: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві його правонаступником - Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ). У позовній заяві позивач просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, проте своїх представників до суду не направили, правом на подання відзивів на позов не скористались, у зв`язку з чим справа вирішується за наявними матеріалами у відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. В провадженні ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві знаходилось виконавче провадження № 52270351, відкрите за виконавчим листом Дарницького районного суду м. Києва № 2-2098/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 9 623,43 грн. 07 листопад 2011 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві) Хільченком Р. Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-2098/11. Ухвалою Дарницького районного суду від 06.08.2018 року у справі № 753/9360/18 було визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника відділу виконавчої служби державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Медведєвої О. О. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.05.2018 року у виконавчому провадженні № 52270351, зареєстрованому згідно виконавчого листа № 2-2098/11. Дана протиправність дій державного виконавця встановлена ухвалою суду, а тому відповідно до положень частини 4 статті 82 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає. Всупереч вимогами Закону України "Про виконавче провадження", головний державний виконавець відділу ДВС Стеценко Н. В. замість відновлення провадження згідно судового рішення, своїм повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання 14.01.2019 року на підставі п.8 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" повернув [PERSON] виконавчий лист № 2-2098/11. При вирішенні вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд керується Конституцією України, положеннями цивільного законодавства про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб`єктивних цивільних справ та Закону України «Про державну виконавчу службу», який визначає основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та правовий статус працівників органів державної виконавчої служби. Так, відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною 2 статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 цієї статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом. За приписом статті 1174 цього Кодексу шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Стаття 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що неправомірне повернення виконавчого документу стягувачеві [PERSON] без прийняття його до виконання від 14.01.2019 на підставі п.8 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" спричинило останньому певних душевних страждань, викликаних неможливістю протягом 7 років отримати суму заборгованості покладену на [PERSON] відповідно рішення суду, та зумовило зміни у звичному способі його життя, оскільки він змушений був витрачати час на звернення до органів виконавчої служби та до суду, щоб довести порушення своїх прав. Обставини, на які спирається позивач, а конкретно погіршення стану здоров`я у зв`язку з неправомірними діями державного виконавця, не є доказом, з огляду на те, що [PERSON] не доведено що саме ці неправомірні дії державного виконавця спричинили погіршення стану його здоров`я. Відтак посилання [PERSON] на те, що неправомірні дії державного виконавця негативно вплинули на стан його здоров`я, суд відкидає як необґрунтовані. Враховуючи наведене та

Outcome: partial