Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що будинковолодіння в [ADDRESS] належало [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності. [INFO] остання померла, залишивши заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно сторонам в рівних частинах. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України позивач та відповідач [PERSON] прийняли спадщину, а відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку спадщини не прийняв, оскільки заяви про її прийняття у встановлений законом термін до нотаріуса не подавав. Позивач вказує, посилаючись на норми ч. 1 ст. 1275 ЦК України, що у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Згідно з рішеннями Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.11.2015 року та 16.08.2019 року за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 1/3 та 1/6 частки спірного будинку відповідно. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак, отримала відмову у зв`язку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за спадкодавцем [PERSON] , а правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, відсутній. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частку вказаного нерухомого майна. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Партицька М.В. в судовому засідання позовні вимоги із вказаних підстав підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 03.03.2020 року звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що на спадщину за заповітом не претендує, а розгляд даної справи просить проводити в його відсутності (а. с. 95). Представник відповідача [PERSON] , адвокат Оліградський М.В. в судовому засіданні щодо позовних вимог не заперечив, однак вказав, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки слід було отримати дублікат правовстановлюючого документу. Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, доходить наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11.04.2002 року (а.с. 7). Даними довідки № 02-3-60/334, виданої 12.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, стверджується, що 18.02.1983 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим дружині присвоєно прізвище " [PERSON] » (а.с. 8). [INFO] народилася [PERSON] (позивач), яка у зв`язку з одруженням 14.11.1998 року змінила прізвище на « [PERSON] ». Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.09.1976 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00000249814 від 12.03.2009 року (а.с. 7). Судом також встановлено, що право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02.01.2003 року виконкомом Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, на підставі рішення № 10 від 28.03.2000 року, що стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 53514 від 23.07.2015 року, виданою ОКП «Коломийське МБТІ» (а.с.20). Згідно із заповітом, посвідченим 16.08.2006 року секретарем Шепарівцівської сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за № 5, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто сторонам в рівних частинах (а.с. 10). Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.09.2016 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Шепарівці Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 6). Рішеннями Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.11.2015 року (справа № 346/3610/15-ц), яке набрало законної сили 30.11.2015 року, та від 16.08.2019 року (справа № 346/1492/19), яке набрало законної сили 21.09.2019 року за відповідачем [PERSON] визнано право власності на 1/2 (1/3 +1/6) частку спірного майна, яка залишилась після смерті його матері [PERSON] (а.с.11, 14, 15). Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу, виготовленого 24.07.2015 року ОКП «Коломийське МБТІ», спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 70,6 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м., та господарських будівель і споруд: літньої кухні - літера « Б»; стайні - літера "В"; вбиральні - літера "Г"; навісу - літера "Д"; огорожі - "№ 1-2"; колодязя питного - "№ 3" ( а.с.16-18). Відповідно до рішення Шепарівцівської сільської ради Коломийського району № 38 від 14.09.2016 року змінено поштову адресу житлового будинку в [ADDRESS] з [NUMBER] на [NUMBER] (а.с. 22). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. 26.11.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за померлою [PERSON] , а правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок, у спадкоємця відсутній (а.с. 23). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч. 1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Відповідно до копії спадкової справи, наданої вказаним нотаріусом, із заявами про прийняття спадщини за заповітом звернулися лише позивач (11.03.2009 року) та відповідач [PERSON] (22.02.2010 року (а.с.110, 111)). Отже, відповідач [PERSON] свою частку у спірному майні не прийняв, і ця частка підлягає розподілу між іншими спадкоємцями за заповітом. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частку спірного майна, а саме відсутності правовстановлюючого документу на спірне будинковолодіння, яке у встановленому законом порядку прийняла позивач, як спадкоємець за заповітом. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 , 1275 ЦК України, та,

Outcome: approved