Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 818365,26 грн. (еквівалент 102385,27 доларів США), а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що 21.12.2006 року АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту №11099842000, доповнений додатковою угодою №1 від 16.02.2009 року, згідно з умовами якого банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 96900,00 доларів США, що в еквіваленті складає 484295,00 грн., терміном до 21.12.2027 року, а відповідач зобов'язалась повернути отриманий кредит, сплатити відсотки та виконати зобов'язання за договором, з метою забезпечення якого 21.12.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки №78961 та між банком та відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки №79352. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість та позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ "УкрСиббанк", в якому просить перерахувати заборгованість, встановити новий графік погашення кредитної заборгованості, зобов'язати банк провести перерахунок виплачених сум в гривневий еквівалент, зобов'язати Банк надати позичальнику відстрочку сплати суми основного боргу. При цьому відповідач [PERSON] посилається на те, що банком в односторонньому порядку була збільшена відсоткова ставка, що порушує права відповідача. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "УкрСиббанк", в якому просить визнати договір поруки №78961 від 21.12.2007 року та додаткові угоди до нього, укладені між [PERSON] та ПАТ "УкрСиббанк" недійсним, а також розірвати договір поруки №78961 від 21.12.2007 року та додаткові угоди до нього, укладені між тими ж самими сторонами. При цьому відповідач [PERSON] посилається на те, що він не підписував вказаний договір, волевиявлення на вчинення такого договору не було та відповідач не знав про його існування. Представник позивача до судового засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги банка не визнав, просить в їх задоволенні відмовити, зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 21.12.2006 року АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту №11099842000 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення), відповідно до якого Банк зобов'язується надати Позичальнику однією сумою, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 95900 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 21.12.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору /т.1 а.с.25-34/. Також між сторонами 16.02.2009 року укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11099842000 від 21.12.2006 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації), якою змінено графік погашення кредиту та встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 21.12.2036 року /т.1 а.с.35-36/. Відповідно до Іпотечного договору, посвідченого 21.12.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], майновим поручителем зобов'язань [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №11099842000 є [PERSON] /т.1 а.с.37-41/. Згідно з Договором поруки №78961 від 21.12.2006 року поручитель [PERSON] зобов'язався перед кредитором АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання [PERSON] всіх зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №11099842000від 21.12.2006 року. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору /т.1 а.с.51-52/. 16.02.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки №78961 від 21.12.2006 року в зв'язку з укладенням Додаткової угоди №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11099842000 від 21.12.2006 року /т.1 а.с.53/. Як вбачається з матеріалів справи, АКІБ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу [PERSON] /т.1 а.с.173/. Однак, відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов'язання, чим порушила умови договору, що вбачається з розрахунку станом на 14.09.2012 року, відповідно до якої всього заборгованість за договором складає 102385,27 доларів США, що згідно з курсом НБУ на дату розрахунку еквівалентно 818365,46 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 91049,41 доларів США, що еквівалентно 727757,93 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 10903,18 доларів США, що еквівалентно 87149,12 грн.; пеня за несвоєчасно погашення заборгованості по процентам 3458,40 грн. /т.1 а.с.6-24/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Посилання представника відповідача [PERSON] стосовно того, що банком було в односторонньому порядку підвищено відсоткову ставку за кредитом, спростовуються дослідженими в ході судового розгляду справи доказами, в тому числі і Додатковою угодою №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11099842000 від 21.12.2006 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) /т.1 а.с.35-36/, а доводи щодо того, що вимагаючи дострокового стягнення суми кредиту в умовах фінансової кризи банк фактично змінює зміст договору щодо прав та обов'язків сторін та його строку дії, суд не приймає до уваги та приходить до висновку про необґрунтованість зустрічних позовних вимог [PERSON] На підтвердження зустрічного позову [PERSON] стороною відповідача було заявлене клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке було ухвалою суду від 19.11.2013 року задоволено, однак 05.02.2014 року до суду було повернуто матеріали справи з повідомленням №6637/02 про неможливість надання висновку за матеріалами справи №1512/14114/2012 в зв'язку з невиконанням клопотання експерта про надання додаткових документів, в тому числі вільних зразків підпису [PERSON] в оригіналах документів різного характеру, що максимально за датою наближені до досліджуваних об'єктів та експериментальних зразків його підписів на 3-5 аркушах. За таких обставин суд приходить до висновку про недоведеність зустрічних позовних вимог [PERSON], а невиконання клопотання експерта суд розцінює, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи по суті. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved