Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Полтавської філії Публічного Акціонерного Товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання дій неправомірними, стягнення грошових коштів. Позивач свої вимоги мотивувала тим, що 11.02.2015 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Класік» на 1 місяць в національній валюті за № 300131/170863/1-15, відповідно до умов якого вона внесла на вкладний рахунок грошові кошти в розмірі 150000,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру від 11.02.2015 року, на строк з 11.02.2015 року по 11.03.2015 року, зі сплатою 20,00 % річних. По закінченню строку дії договору позивач 11.03.2015 року звернулася до відділення банку із заявою про повернення коштів. На даний час грошові кошти вона не отримала і банк відповіді не надіслав. 27.03.2015 року вона подала відповідні скарги з цього питання, які надіслала Голові правління банку та адресу Полтавської філії ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Відповіді на свої скарги позивач не отримала. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати дії ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в частині не повернення їй грошових коштів у розмірі 150 000,00 грн. у визначений договором № 300131/170863/1-15 від 11.02.2015 року термін неправомірними; визнати неправомірними дії ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в частині не надання їй письмової відповіді на скаргу від 27.03.2015 року; визнати неправомірними дії ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Полтавської філії ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в частині не надання їй письмової відповіді на скаргу від 27.03.2015 року; визнати неправомірними дії ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в частині не надання їй письмової відповіді на заяву від 11.03.2015 року; зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" надати письмові відповіді її на скарги від 27.03.2015 року та на заяву від 11.03.2015 року; стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» її на користь заборгованість за договором про банківський строковий вклад (депозит) № 300131/170863/1-15 від 11.02.2015 року в сумі 150 000 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 11.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського депозиту «Класік» № 300131/170863/1-15 в національній валюті на один місяць. Відповідно до умов даного договору позивач внесла, а банк прийняв грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок № 2630.7.180686.008 у сумі 150000,00 грн., на строк з 11.02.2015 року по 11.03.2015 року. Згідно п. 2 договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 договору, банк нараховує і виплачує клієнту проценти за ставкою 20,00 % річних. Згідно п. 6 договору, після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положенням п. 5.1 Основних умов. По закінчення строку розміщення вкладу, а саме 11.03.2015 року [PERSON] звернулася до відділення банку з заявою про повернення банківського вкладу в сумі 150000,00 грн., що підтверджується копією заяви на ім'я начальника Відділення № 46 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Машталіра М.М. (арк. с. 6) Відповіді від банку позивач не отримала, грошові кошти їй не виплачені. У зв'язку з неотриманням коштів, 27.03.2015 року [PERSON] звернулася до Голови правління АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та до Полтавської філії ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із скаргами на відмову у видачі депозитного вкладу, просила повернути їй грошові кошти або повідомити про причину їх неповернення, про прийняте рішення просила повідомити письмово.(арк.с.4,5) Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Статтями 1060, 1061 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно зі п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. Статтею 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не було виконано своїх зобов'язань за договором банківського строкового вкладу (депозиту) № 300131/170863/1-15 від 11.02.2015 року. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині повернення стягнення депозитного вкладу в розмірі 150000,00 грн. підлягають задоволенню. Згідно ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Згідно ст. 5 ЗУ «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Ст.56 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» встановлює, що клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: 1) відомості, які підлягають обов'язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; 2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 3) перелік послуг, що надаються банком; 4) ціну банківських послуг; 5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків. Аналіз вищевикладених норм законодавства свідчить про те, що банком порушено вимоги ст. 15,20 ЗУ «Про звернення громадян». Тому позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій та зобов'язання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надати письмові відповіді на скарги від 27.03.2015 року та на заяву від 11.03.2015 року також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог [PERSON], які б свідчили про відсутність боргу перед вкладником за договорам № 300131/170863/1-15 від 11.02.2015 року, та про поважність причини ненадання відповіді на заяву та скарги позивача, які направлялися на юридичну адресу банку та Полтавської філії у встановлений законом термін. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ст.4 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» становить 1500,00 грн.

Outcome: approved