Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Городенківської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок по вулиці Винниченка, 125 а в місті Городенка Івано-Франківської області, що залишився як спадкове майно після смерті [PERSON], який помер 04.04.2015 року. Позовні вимоги мотивував тим, що його баба [PERSON], 10.01.1992 року в Городенківській державній нотаріальній конторі оформила договір дарування батькові позивача [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок з процентом готовності 58,7 на земельній ділянці в м. Городенка по вулиці Шевченка, 125 а, яка перейменована на Винниченка. [PERSON] закінчив будівництво житлового будинку і актом від 17.04.1996 року оформлено здачу житлового будинку в експлуатацію. Рішенням виконкому Городенківської міської ради № 126 від 30.04.1996 року затведжено акт прийомки в експлуатацію закінченого житлового будинку. 24.11.1996 року житловий будинок зареєстровано в Коломийському БТІ. 04.04.2015 року помер [PERSON], не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Його спадковим майном є житловий будинок по вулиці Винниченка, 125 а в м. Городенка. Позивач, його мама [PERSON] та його сестра стали спадкоємцями. [PERSON] прийняв спадщину 22.09.2015 року, подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Городенківського РНО [PERSON] Успадкувати житловий будинок немає можливості, так як за життя батько позивача не зареєстрував право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. Відсутність правовстановлюючого документу на право власності є перешкодою нотаріусу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В судове засідання сторони, їхні представники не з'явилися. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, просить задовольнити його позивні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі. Позов визнають повністю і відмовляються від права на спадщину по померлому [PERSON] на користь [PERSON] Городенківська міська рада подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їхнього представника. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. З копії договору дарування від 10.01.1992 року встановлено, що [PERSON] подарувала [PERSON] незакінчений будівництвом жилий будинок з процентом готовності 50,7 %, що знаходиться на земельній ділянці в місті Городенка по вулиці Шевченка, № 125 "А". Згідно копії довідки № 10502 від 09.12.2015 р., виданої виконавчим комітетом Городенківської міської ради встановлено, що вул. Шевченка, № 125 "а" перейменовано на вул. Винниченка за № 125 "а". В силу роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Площа присадибної земельної ділянки по вул. Винниченка, 125 "а" становить 0,0751 га., що стверджено довідкою виконавчого комітету Городенківської міської ради № 10501 від 09.12.2015 р. Копією акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських приміщень індивідуального забудівника [PERSON] від 17.04.1996 року стверджено, що закінчений будівництвом житловий будинок та господарські споруди на садибній ділянці гр. [PERSON] в м. Городенка по вул. Винниченка № 125 а прийнято в експлуатацію з оцінкою добре. Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 7460 від 20.10.2015 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 2645 зареєстровано, що власником житлового будинку, розташованого в м. Городенка по вул. Винниченка, 125 а, на підставі договору дарування № 3 від 10.01.92 р., актом приймання затвердж. р-ням № 126 від 30.04.1996 р. є [PERSON]. Згідно з технічною документацією житловий будинок, розташований в м. Городенка по вул. Винниченка, 125 а Івано-Франківської області, позначений на схемі в технічному паспорті літерою «А», рік побудови - 1993 р., загальною площею 52,6 м кв., житловою площею 38,8 м кв. Ринкова вартість житлового будинку станом на 8 грудня 2015 року, згідно звіту ЕТВО "Придністров'я" становить 58240 грн. Копія свідоцтва про народження позивача серії І-МИ № 402506 підтверджує, що його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Як слідує з витягу зі свідоцтва про шлюб № 540/2003, родичами [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно відмітки в паспорті громадянина України [PERSON] встановлено, що остання 31.10.1975 року зареєструвала шлюб з гр. [PERSON]. Батько позивача [PERSON], помер 04.04.2015 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 207701, виданим 08.04.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. Померлий [PERSON] заповіту не вчиняв. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти: син (позивач) [PERSON], дочка (відповідач) [PERSON] та дружина (відповідач) [PERSON]. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] відмовляються від права на спадщину по померлому [PERSON] на користь [PERSON], що слідує з поданих до суду заяв. Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою № 522 від 03.03.2015 р., виданою виконавчим комітетом Городенківської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок, що розташований за № 125 а по вул. Винниченка в м. Городенка Івано-Франківської області, у звязку з тим, що право власності на нього не зареєстровано в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок по вулиці Винниченка, 125 а в місті Городенка Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1275 ЦК України,

Outcome: approved