Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області (Миколаївський рибоохоронний патруль) - (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.05.2020року у справі № 945/584/20 відповідача [PERSON] визнано винуватими у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Позивач вказував на те, що під час розгляду зазначених вище справ, встановлено, що 30.03.2020року на річці Південний Буг, у районі села Новоюріївка Миколаївського району Миколаївської області був затриманий відповідач [PERSON] , який здійснював лов риби промисловим знаряддям лову, чим порушили вимоги, передбачені пунктами 3.15, 4.14.1 Правил любительського і спортивного рибальства. При затриманні у відповідача виявлено рибу:тарань у кількості 83 один. Внаслідок незаконного вилову риби, відносно відповідача 30.03.2020року складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Позивач зазначив, що своїми діями відповідачі заподіяли рибним запасам України шкоду у розмірі 7055,00грн., розрахованих, відповідно до Такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, які відповідачем не відшкодовані. У зв`язку із вищезазначеним, посилаючись на неправомірні дії відповідача, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, заподіяну рибним запасам України шкоду у розмірі 7055,00грн. 00 коп., а також судові витрати у справі. У судове засідання позивач не з`явився, при цьому представник позивача подав на адресу суду клопотання, в якому повідомив, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився,при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі,позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. 30.03.2020року на річці Південний Буг, у районі села Новоюріївка Миколаївського району Миколаївської області був затриманий відповідач [PERSON] , який здійснював лов риби промисловим знаряддям лову - сіткою месиновою. При затриманні у відповідачів виявлено рибу:тарань, в кількості 83 штук. Своїми діями відповідач заподіяв рибним запасам України шкоду у розмірі 7055,00грн., розрахованих, відповідно до Такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209. Внаслідок незаконного вилову риби, 30.03.2020 року відносно відповідача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 014852/268 за порушення вимог, передбачених п.п. 3.15, 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП . Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.05.2020року, [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., з конфіскацією. Згідно з положеннями ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу,виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачем не відшкодовано шкоди, заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства. Також, відповідно до ст. 10 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" (далі - Закон) посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп., сплачений позивачем.

Outcome: approved