Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить визнати за ним майнове право об"єкт будівництва - житловий комплекс за будівельною адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, 13 в частині двокімнатної квартири № 233, що розташована на 13 поверсі, загальною площею 73,66 кв. м. та житловою площею 34,83кв.м. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 червня 2003 року між ТОВ «Градострой» та ДП ПКДЗ «Буревісник» було укладено Договір № 93/400/40-27 про будівництво житлового будинку та Додаткові угоди до цього Договору, відповідно до яких, ДП ПКДЗ «Буревісник» надав територію для капітального будівництва та доручив ТОВ «Градострой» організувати і профінансувати будівництво, в тому числі шляхом залучення коштів фізичних та юридичних осіб. Для залучення цих коштів ТОВ «Градострой» здійснив емісію цінних паперів (облігацій), розмістив відкритий проспект цієї емісії та розпочав реалізацію пакетів цих облігацій. Згідно проекту емісції, дані облігації повинні погашатись не коштами, а об"єктами нерухомості, що мали бути збудовані у будинку. Маючи на меті поліпшити свої житлові умови, позивач 16 лютого 2006 року уклав з Відповідачем та з Закритим акціонерним товариством інвестиційна компанія «Обрій капітал» Договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой», відповідно до якого позивач придбав повний пакет облігацій ТОВ «Градострой» в кількості 7366 шт. з номінальною вартістю однієї облігації 70,00 грн., загальна договірна курсова вартість яких, на момент укладення Договору скала 331470,00 грн. Оплата повного пакету облігацій за цим Договором давала покупцю виключне майнове право на придбання (шляхом обміну на облігації) обєкту квартири, а саме: двокімнатну квартиру, з будівельною адресою № 233, загальною площею 73,66 кв. м. та житловою площею 34,83кв.м., що розташована на 13 поверсі в будинку № 13 по вул. Здолбунівській в Дарницькому районі м. Києва. Позивач всі взяті на себе зобов"язання виконав, що підтверджується квитанціями про оплату. Однак, недивлячись на те, що строк закінчення будівництва було встановлено - 4 квартал 2007 року, проте станом на даний час об"єкт будівництва недобудований та не зданий в експлуатацію відповідно, зобов"язання за договором резерування відповідачем не виконані, операції переказу цінних паперів з рахунків позивачів та рахунки емітента ТОВ "Градострой" завершені не були, оскільки відповідач не надав відповідних розпоряджень на зарахування цінних паперів на свій рахунок. Більш того, не будучи спроможним добудувати будинок взагалі, відповідач уклав угоду з ТОВ "Інтерпреміал", згідно якої передав останньому функції замовника будівництва та земельну ділянку, але при цьому жодні питання правонаступництва щодо прав позивача, цим договором не врегульовані. Як результат - розпочались так звані подвійні продажі. Тобто на сьогодні проблемою є не лише те, що будинок не збудований, алей і те, що позивач може взагалі втратити свої кошти і квартиру, що ставить під загрозу майнові права позивача - як первинного інвестора. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. ТОВ «Градострой» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином клопотання про розгляд справи у відсутність свого представника чи будь-яких заперечень на позовну заяву не подавало. ЗАТ Інвестиційна компанія «Обрій Капітат» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16 лютого 2006 року між ЗАТ ІК "Обрій Капітал", ТОВ "Градосторій" та [PERSON] укладено договір № 1/2004-Е-Б 134 купівлі-продажу облігацій ТОВ "Градострой", відповідно до якого позивач придбав повний пакет облігацій ТОВ «Градострой» в кількості 7366 шт. з номінальною вартістю однієї облігації 70,00 грн., загальна договірна курсова вартість яких, на момент укладення Договору скала 331470,00 грн. Оплата повного пакету облігацій за цим Договором давала покупцю виключне майнове право на придбання (шляхом обміну на облігації) обєкту квартири, а саме: двокімнатну квартиру, з будівельною адресою № 233, загальною площею 73,66 кв. м. та житловою площею 34,83кв.м., що розташована на 13 поверсі в будинку № 13 по вул. Здолбунівській в Дарницькому районі м. Києва. Позивач всі взяті на себе зобов"язання виконав, що підтверджується квитанціями про оплату, а саме 232 020 грн. 28.02.2006 року, 40450 грн. та 59 000 грн. 17.02.2006 року, що передбачено п. 4.2 вказаного договору. Однак, відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, приміщення, зазначені в Договорі, позивачу не передав. Згідно вимог ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ч.5 ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Згідно ст.177 ЦК України до об'єктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше. Відповідно до ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Згідно з ч.2 ст.190 ЦК України майнові права визнаються речовими правами. Згідно ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважаться набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Частиною 2 зазначеної статті встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що до завершення будівництва проінвестованого позивачем об'єкту нерухомого майна, а саме квартири № 233, поверх - 13, кількість кімнат - 2, загальна площа - 73,66 кв.м., житлова площа - 34,83 кв.м. та прийняття його в експлуатацію, позивачу, як інвестору, належать майнові права на цей об'єкт нерухомого майна. Враховуючи те, що відповідачем, на день розгляду справи, не виконані взяті на себе зобов'язання, не введено в експлуатацію житловий будинок по вул. Здолбунівській, 13 в м. Києві, суд вважає, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за Договором щодо передачі позивачеві житлового приміщення в строки обумовлені Договором, тому заявлені позивачем вимоги про визнання за ним майнових прав на зазначений об'єкт інвестування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3314,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved