Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Представник Вінницького обласного управління АТ "Ощадбанк" Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.04.2019 між Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Державний ощадний банк України") та відповідачем укладено кредитний договір № 19570. Згідно умов даного договору відповідачу видано кредит у розмірі 49700 грн. строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 08.04.2022. Як передбачено п. 3.2.1 кредитного договору, надання кредиту банк здійснює одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок для видачі позичальнику з подальшим перерахуванням в безготівковій формі кредитних коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] . Банк свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконав повністю. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти в розмірі 17,99% річних. Відповідно до п. 3.3.2 договору, повернення кредиту та сплата відсотків здійснюються позичальником згідно з графіком платежів або відповідно до порядку визначеному договором. За п. 3.9.1 договору банк має право у випадку невиконання позичальником взятих на себе обов`язків, недотримання умов договору, вимагати повернення суми кредиту, процентів, інших нарахувань. Відповідач належним чином не виконував умови договору, внаслідок чого у нього станом на 24.11.2020 утворилась заборгованість у розмірі 32402,56 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом (кредитом) в розмірі 29644,40 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 1737,87 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 541,74 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 37,40 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 407,60 грн.: втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 33,55 грн. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 19570 від 08.04.2019, яка станом на 24.11.2020 становить 32402,56 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) в розмірі 29644,40 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 1737,87 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 541,74 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 37,40 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 407,60 грн.: втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 33,55 грн. Також просить стягнути судові витрати - судовий збір у розмірі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії договору про споживчий кредит № 19570 від 08.04.2019 (а.с. 4-9) відповідачу видано кредит у розмірі 49700 грн. строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 08.04.2022. Відповідно до п. 3.2.1 кредитного договору надання кредиту банк здіійснює одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок для видачі позичальнику з подальшим перерахуванням в безготівковій формі кредитних коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] . За п. 2.4.1. договору за котристування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти в розмірі 17,99 % річних. Відповідно до п. 3.3.2, 3.3.3 договору, повернення кредиту та сплата відсотків здійснюються позичальником згідно з графіком платежів або відповідно до порядку визначеному договором, у розмірі 1380,56 грн. та сплата процентів, щомісячно до 8 числа наступного місяця. За п. 3.9.1 договору банк має право у випадку невиконання позичальником взятих на себе обов`язків, недотримання умов договору, вимагати повернення суми кредиту, процентів, інших нарахувань. Банк свої зобов`язання за договором виконав, однак відповідач належним чином умови договору не виконував, в зв`язку з чим банк надіслав на його адресу вимогу про повернення кредиту, яку той отримав 14.08.2020 (а.с. 15). Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується виписками банку від 24.11.2020 (а.с. 18-28). Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 16-17), відповідач станом на 24.11.2020 має заборгованість в розмірі 32402,56 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом (кредитом) в розмірі 29644,40 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 1737,87 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 541,74 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 37,40 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 407,60 грн.: втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 33,55 грн. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; за ч. 2 цієї статті, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. З огляду на встановлені на підставі наданих позивачем доказів обставини та враховуючи вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 32402,56 грн., до якої входить: заборгованість за основним боргом (кредитом) в розмірі 29644,40 грн.; проценти за користування кредитом в розмірі 1737,87 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 541,74 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 37,40 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в розмірі 407,60 грн.: втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 33,55 грн. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сплаченому останнім при зверненні до суду розмірі - 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved