Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування на\~земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину [PERSON] прийняли позивач, оскільки подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, та відповідач, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки поділ спадкового майна між всіма спадкоємцями у нотаріальному порядку неможливий. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 27). Відповідач подав заяву відповідно до змісту якої на спадщину не претендує (с. 28). Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 5 червня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 6 листопада 1950 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5554 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 14 січня 2002 року серії [NUMBER] (а.с. 8), - та інше майно, зокрема, будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 63 від 28 лютого 2019 року [PERSON] проживав та був зареєстровний за адресою: [ADDRESS] з дружиною [PERSON] (позивач), сином [PERSON] (відповідач) (а.с. 10). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 10 травня 2019 року (вих. № 466/01-16) (а.с. 24), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 19), після смерті [PERSON] , позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 25), свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 20 лютого 2019 року (вих. № 89/02-16) позивачу повідомлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями, які прийняли спадщину є [PERSON] та [PERSON] , що в силу вимог ст. 1278 ЦПК України унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на одного спадкоємця, та роз"яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 12). Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину лише одному спадкоємцю неможливо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що сторони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На момент розгляду справи відповідач на вказане спадкове майно не претендує. Однак позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва лише на себе. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved