Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

13.03.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою яка в подальшому була уточнена до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Ізюмського комунального підприємства теплових мереж, третя особа: Акціонерне товариство "Райфайзен Банк Аваль" про зняття арешту з рахунку на який нараховується заробітна плата. Вказавши,\~що їй стало відомо, що на підставі заяви від 22.01.2020 року про примусове виконання судового наказу № 623/3680/19 виданий 2.02.2020 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з неї на користь ІКПТМ заборгованості у сумі 14281,14 гривень державним виконавцем 18.02.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Таким чином був накладений арешт на грошові кошти боржника , що містяться на всіх відкритих рахунках боржника, в тому числі і на який нараховується заробітна плата. Наклавши арешт на зарплатний рахунок її фактично позбавили заробітної плати, позбавили можливості отримувати та гідно розпоряджатися своєю заробітною платою. Оскільки накладення арешту на його зарплатний рахунок порушує його право власності на належні йому кошти, він змушений звернутись до суду. Просить суд зняти арешт з її коштів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що знаходяться на рахунках: № IBAN: [NUMBER] , відкритий у Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», накладених постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Калюгою Аллою Олександрівною про арешт коштів боржника ВП № 61043528 від 18.02.2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача ІКПТМ Савін О. С. в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Представник відповідача Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Калюга А. в судове засідання не з`явилася надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду та просила розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи Акціонерного товариства "Райфайзен Банк Аваль" в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причину неявки не повідомили. \~В силу положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~За загальним правилом (ч.1\~ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що в Міжрайонному відділу\~державної виконавчої\~служби по\~Барвінківському,\~Борівському,\~Ізюмському районах\~та місту\~Ізюм Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 61043528 щодо примусового виконання судового наказу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області № 623/3680/19 від 02.01.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по серпень 2019 року в сумі 14089,04 гривень та судового збору в сумі 192,10 гривень. (а.с. 9) 18.02.2020\~року головним\~державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Калюгою Аллою Олександрівною винесено постанову ВП № 61043528 про арешт коштів боржника та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку в межах суми звернення стягнення ( а. с. 15 ). Згідно даної постанови, накладено арешт в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на рахунок\~\~№ IBAN: [NUMBER] ( для зарахування коштів, у тому числі заробітної платні ) у валюті «гривня». Підтвердження тому, що у позивача відкритий вищезазначений рахунок у АТ «Райффайзен Банк Аваль», підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою, виданої АТ «Райффайзен Банк Аваль» ( а. с. 14) та історією по картковому рахунку. Позивач працює та отримує кошти на розрахунковий рахунок № [NUMBER] (IBAN: [NUMBER] ), відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується довідкою від 02 березня 2020 року ( а. с. 15 ). Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач наголошує на тому, що наклавши арешт на зарплатний рахунок його фактично позбавили заробітної плати, позбавили можливості отримувати та гідно розпоряджатися своєю заробітною платою. В зв`язку з неможливістю отримати належну йому заробітну плату, він не має можливості здійснювати матеріальне утримання сім`ї.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно ч.ч.1-4\~ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності зі\~ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Статтею 43 Конституції України\~гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях\~3\~та\~43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях\~статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю». Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Частиною 2\~ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження"\~встановлено заборону на звернення стягнення та накладення арешту, зокрема, на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. За змістом ч. 3\~ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження"\~не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. У відповідності до вимог\~ст. 16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Оскільки,\~постановою державного\~виконавця Міжрайонного\~відділу державної\~виконавчої служби\~по Барвінківському,\~Борівському,\~Ізюмському районах\~та місту\~Ізюм Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків) постановою ВП № 61043528 від 18.02.2020 року накладено арешт на кошти, що знаходяться на картковому рахунку, який відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та є заробітною платою останнього, що фактично позбавило позивача заробітної плати, можливості отримувати та гідно розпоряджатися нею та унеможливлює позивача здійснювати матеріальне утримання сім`ї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до\~\~вимог ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України\~судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved