Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в вересні 2015 року з вказаним позовом до [PERSON]Г про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог вказує, що вона є донькою, померлої 09 липня 2012 року [PERSON] .Після смерті матері , залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку літери "Г" по пров. Самбірському в м. Києві , житловою площею 37,4 кв.м., загальною 69, 4 кв.м Ще за свого життя [PERSON] склала заповіт,за яким заповідала належне їй на праві приватної власності майно , а саме вищевказаний будинок та земельну ділянку на якій він знаходиться , своїм донькам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній . Однак при звереннні до нотаріальної контори з заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом , позивачка отримала відмову за відстності документів, які б стверджували належність спадкового майна на праві власності померлій . Крім того з відповідачем по справі, яка також є донькою померлої [PERSON], у позивачки не досягнуто згоди щодо поділу спадкового майна. В зв"язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд постановити рішення , яким визнати за нею, [PERSON] в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку під літерою "Г" № 17 по пров. Самбірському в м. Києві , житловою площею 37,4 кв.м.,загальною 55,2 кв.м. , прибудову під літерою "г" площею 17,6 кв.м , тамбура під літерою "г1" площею 4,7 кв.м . Просила слухати справу за її відсутності. В порядку підготовки справи до розгляді від відповідача по справі [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом ,яким просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку під літерою "Г" № 17 по пров. Самбірському в м. Києві , житловою площею 37,4 кв.м.,загальною 55,2 кв.м. , прибудову під літерою "г" площею 17,6 кв.м , тамбура під літерою "г1" площею 4,7 кв.м . , в порядку спадкування за заповітом після смерті померлої матері [PERSON] . Також просила слухати справу за її відсутності. Третя особа направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] народилася 04.10.1955 року . Згідно свідоцтва про народження , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). У відповідності до копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 серпня 1978 року (а.с.12) , і [PERSON] присвоєно прізвище "Христосенко " . Мати позивачки - [PERSON] померла 09 липня 2012 року.(а.с.17) Ще за свого життя,а саме 17.11.2006 року [PERSON] склала заповіт, за яким вона належний їй на праві власності житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами та земельну ділянку ,надану для обслуговування зазначеного житлового будинку та господарчих будівель і споруд , що знаходяться в м. Києві у пров. Самбурському № 17, заповіла своїм донькам, сторонам по справі [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожній .(а.с.18) Спадковий житловий будинок під літ. «Г» по пров. Самбірському, № 17 у м. Києві, у 1955році був побудований батьками позивачки [PERSON], який помер 02.04.1991року (а.с.16) та [PERSON], що підтверджується технічною інвентаризацією,( а.с.19-21). Відповідно до будинкової книги на будинок № 17 по пров. Самбірському, батьки позивачки з 1952року були зареєстровані по день смерті в зазначеному домоволодінні. Мати позивачки після смерті свого чоловіка (батька позивачки), успадкувала будинок, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, у відповідності до норм ст. 549 Цивільного кодексу УРСР в ред.. 1963року, який діяв на той час. Земельна ділянка на якій розташований спадковий житловий будинок, перебувала у користуванні [PERSON], [PERSON] (діда та баби позивача), що підтверджується рішенням Народного суду 1-ї дільниці Кагановичського району від 09.12.1953року (а.с.25), Рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 13.03.1956р., відповідно до якого за даним домоволодінням, зареєстровано земельну ділянку площею 1820кв.м.(а.с.27). Так, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права…суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦКУ). Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, ворчої діяльності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно норм ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Натомість згідно п. 3.1. «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом від 24.06.2011року № 91 з наступними змінами зазначено, що «Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (пункт 3.1 розділу ІІІ в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 304 від 13.06.2012року). Таким чином, оскільки спадковий жилий будинок під літ. «Г» по пров. Самбірському, 17 у м. Києві, був збудований у 1955році до 05.08.1992року, то відповідно до розяснення Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-74 від 02.03.1999року визнання права власності на них, можливо без складання акту про прийняття його в експлуатацію. Крім того, така правова позиція відображена відповідно до розділу 3.2 розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4/-13 від 16 травня 2013року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» , порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в Листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999року № 12/5-126, в якому зокрема розяснюється, що по обєктам які збудовані до 05 серпня 1992року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992року № 449, якою встановлено прядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із таких документів є технічний паспорт складений БТІ. Отже, виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992року, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх користуванні, за наявності таких доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Постанова № 7 ПВС України від 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування» надає такі роз'яснення: Згідно ст. 24, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За наведеного вище вимоги позивачки [PERSON] є обгрунтованими і такими,що підлягають задоволенню. Одночасно і позовні вимоги [PERSON] також підлягають задоволенню, враховуючи вищенаведені обставини та те, що [PERSON] як спадкоємець позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права та не може набути їх за загальним порядком у державній нотаріальній конторі після смерті своєї матері ,крім того судом встановлено , що батьківський будинок (спадковий) побудований на земельній ділянці, яка надавалася у законному порядку і по сьогодні перебуває у її користуванні, та те що будинок побудований у 1955році і не є самочинним .

Outcome: approved