Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

13 жовтня 2020 року заявниця звернулася до Березнегуватського районного суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] , яку він успадкував після смерті свого батька, однак не встиг її оформити. Тому документально будинок належить її покійному свекру [PERSON] , який помер раніше [INFO] . На момент смерті спадкодавця, вона була зареєстрована та проживала в будинку. Однак оформити право на спадщину, вона не може, оскільки у правовстановлюючому документі на житловий будинок не вірно зазначено прізвище власника, а саме " [PERSON] " замість " [PERSON] ". При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було роз`яснено, що правовстановлюючий документ на право власності виданий на " [PERSON] ", в той час як в свідоцтві про смерть прізвище померлого зазначено " [PERSON] ", а тому із-за розбіжності в прізвищі, вона не може перевірити приналежність спадкового майна померлій особі і рекомендовано звернутися до суду. На підставі зазначеного просила суд встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] в с. Висунськ, правовстановлюючого документа - свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] , виданого виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 15 травня 1986 року на ім`я [PERSON] . В судове засідання заявниця не з`явилася, направила заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. (а.с.27). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечення проти задоволення заявлених вимог заявниці. (а.с.28). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Висунської сільської ради депутатів трудящих Березнегуватського району Миколаївської області 15 травня 1986 року на підставі рішення виконкому № 17 від 10 березня 1986 року, вбачається, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] . (а.с.14). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 серпня 2013 року за актовим записом № 18, [INFO] в с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області помер [PERSON] .(а.с.12). Згідно запису погосподарської книги 1/1 за 2011-2015 року, особовий рахунок № [NUMBER] , в домоволодінні, що знаходиться по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON] до 01 серпня 2013 року, його син [PERSON] , невістка [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] . Вказане підтверджується також довідкою Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області № 577 від 07 липня 2020 року. (а.с.18,19). З копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 січня 1969 року Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер. Дані факти підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 2019 року за актовим записом № 35. (а.с.13) З копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області вбачається, що заявниця 01 грудня 1995 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , в звязку з чим змінила дівоче прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.11). Рішенням Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 19 листопада 2015 року № 2 ,"Про перейменування вулиць та провулків с. Висунськ", вулицю Леніна, перейменовано на вулицю Широка. (а.с.15). 18 червня 2020 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області заявниці відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , через розбіжність у написанні прізвища батька чоловіка, а саме в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок зазначено прізвище " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ". (а.с.22). На даний час заявниця бажає оформити спадщину після смерті чоловіка, однак не має можливості цього зробити через помилку, допущену у написанні прізвища батька чоловіка в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Висунської сільської ради депутатів трудящих Березнегуватського району Миколаївської області 15 травня 1986 року на ім`я [PERSON] . Встановлення даного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки їй необхідно реалізувати своє право на спадщину. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved