Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк" звернулося до суду із вказаним позовом до [PERSON] про передачу предмета іпотеки в управління іпотекодержателя. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за рішенням суду в рахунок погашення заборгованості в розмірі 105 244, 41 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом 31 жовтня 2011 року дорівнює 839 534, 66 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 68 225, 54 доларів США; заборгованості за відсотками 30 845, 79 доларів США; заборгованості з пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 6 173, 08 доларів США, що утворилася у [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк „Приватбанк" станом на 26.10.2011 року за Іпотечним договором № 49/ЦРБ від 12.05.2012 року, у відповідності до процедури передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. Посилаючись на те, що на вказане іпотечне майно звернуто стягнення та ст. 34 ЗУ „Про іпотеку", просить передати його в управління Банка на період до його реалізації або повного виконання умов кредитного договору № 49/ЦРБ від 12 травня 2008 року та покласти на відповідача обов'язок вивільнити його від будь-якого майна та осіб. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивач не навів доказів того, які міри по виконанню судового рішення він приймав та які труднощі виникли при виконанні судового рішення про звернення стягнення. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом 12 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49/ЦРБ на суму 70 000 доларів США на споживчі цілі на умовах сплати 18 відсотків за користування кредитними коштами з кінцевим строком повернення грошей 08 травня 2018 року (а. с. 3-5). З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 12 травня 2008 року між банком та [PERSON], відповідачем по справі, укладено Іпотечний договір № 49/ЦРБ, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-10). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2012 року в рахунок погашення заборгованості в розмірі 105 244, 41 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом 31 жовтня 2011 року дорівнює 839 534, 66 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 68 225, 54 доларів США; заборгованості за відсотками 30 845, 79 доларів США; заборгованості з пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 6 173, 08 доларів США, що утворилася у [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» станом на 26.10.2011 року за Іпотечним договором № 49/ЦРБ від 12 травня 2012 року, у відповідності до процедури передбаченої ст. 38 Закону України „Про іпотеку" звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності (а.с. 11-12). Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачено Розділом 5 Закону України „Про іпотеку". Один із таких способів визначено положеннями ст. 34 вказаного Закону, де передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або за рішенням суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Статтею 39 Закону України „Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається заходи щодо забезпечення збереження предмету іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. З аналізу наведених правових норм вбачається, що передача майна в управління не є безумовною в разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, підставою передачі іпотечного майна в управління законодавець визначив, як наявність мети отримання продукції, плодів та доходів, так і необхідність в забезпеченні належного господарського використання іпотечного майна відповідно до його цільового призначення та з зазначенням умов управління відповідно до вимог Закону. Позивач ПАТ КБ „Приватбанк", на наявність вказаних обставин не посилається, а як підставу позовних вимог зазначив сам факт наявності судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, як вказано вище, з даними обставинами законодавець не пов'язує настання наслідків на які розраховує позивач, а саме передачу майна в управління. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову та передачу іпотечного майна в управляння. Також, не підлягають задоволенню і вимоги банку про покладення на відповідача обов'язку звільнення приміщення квартири [ADDRESS] від речей та осіб, які там знаходяться, оскільки такі вимоги позивач зазначав, як похідні від вимоги про передачу вказаного майна в управління, до того ж така вимога суперечить змісту розуміння управління цим майном за цільовим призначенням, так як фактично таке призведе до припинення його цільового використання. Доводи представника відповідача у судовому засіданні щодо наявності перешкод у виконанні судового рішення не впливають на наведені висновки суду, оскільки у разі наявності перешкод у виконанні судового рішення щодо звернення стягнення на іпотечне майно, позивач не позбавлений права усунути їх в інший спосіб, в тому числі в судовому порядку, шляхом пред'явлення інших позовних вимог, спрямованих саме на захист права на виконання судового рішення.

Outcome: dismissed