Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

25.01.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] про захист авторських прав, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - захистити авторські права [PERSON], порушені шляхом піратства контрафактних примірників творів під назвами "[INFO]" та "[INFO]", "[INFO]" в складі обкладинок до документів, фізичною особою - підприємцем [PERSON], а саме: - стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] (09213, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]) суму компенсації в розмірі 10 мінімальних заробітних плат - 13 780,00 грн. за факт реалізації обкладинки з контрафактним примірником твору [PERSON] під назвою "[INFO]" (2009р.). - стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] (09213, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]) суму компенсації в розмірі 20 мінімальних заробітних плат - 27 560,00 грн. за факт реалізації обкладинки з контрафактними примірниками творів [PERSON] під назвами "[INFO]" (2008р.) та "[INFO]" (2009р.). - стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] (09213, [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER]) судові витрати. Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 02.02.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 15.02.2016 року. 15.02.2016 року слухання справи відкладено на 26.02.2016 року в зв»язку з неявкою сторін по справі. В судове засідання, яке відбулося 26.02.2016 року, представник позивача не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивач просить суд слухати справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 26.02.2016 року відповідач фізична особа - підприємець [PERSON] не з»явився повторно, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що містяться відповідні відмітки в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Як видно з матеріалів справи, зокрема, з довідки адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду загальної юрисдикції першої інстанції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. 12.01.2016 р. - 13.01.2016 р. в магазині "[INFO]", що знаходиться за адресою: [ADDRESS], господарську діяльність в якому здійснює фізична особа - підприємець [PERSON] (надалі - Відповідач), представником [PERSON] (надалі - Позивач) зафіксовано факти піратства - розповсюдження (реалізації, продажу) наступних товарів: - обкладинка для документів з малюнком - картина [PERSON] "[INFO]" (надалі - Товар 1). Товар представляє собою обкладинку для документів з малюнком, на якому без дозволу Позивача відтворено твір образотворчого мистецтва під назвою "[INFO]". - обкладинка для документів з малюнками - картинами [PERSON] "[INFO]" та "[INFO]" (надалі - Товар 2) Товар представляє собою обкладинку для документів з малюнками, на яких без дозволу Позивача відтворено твори образотворчого мистецтва під назвами "[INFO]" та "[INFO]". Реалізація вказаних Товарів 1,2 підтверджується Товарним чеком від 12.01.2016 р. та чеком № 393047 від 12.01.2016 р. Факти розповсюдження зазначених товарів підтверджується відеозаписом, який міститься на матеріальному носії, який приєднано в якості доказу до матеріалів справи. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Нормами частини 2 статті 11 цього ж Закону встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства), (частина 1 статті 11 ЗУ «Про авторське право і суміжні права»). У 2008 році Позивач своєю творчою працею створила твір образотворчого мистецтва, а саме, - картину «[INFO]» (надалі - Твір 1), що підтверджується підписом Позивача у лівому нижньому куті Твору 1, рік створення зазначений у нижньому правому куті Твору 1. Додатково права Позивача на зазначений Твір 1 підтверджуються Свідоцтвом № [NUMBER] від 20.05.2014 р. та рішенням до нього, копії свідоцтва та рішення містяться в матеріалах справи. У 2009 році Позивач своєю творчою працею створила твір образотворчого мистецтва, а саме, - картину «[INFO]» (надалі - Твір 2), що підтверджується підписом Позивача у лівому нижньому куті Твору 2, рік створення зазначений у нижньому правому куті Твору 2. Додатково права Позивача на зазначений Твір 2 підтверджуються посиланням на сторінку Позивача в соціальній мережі "Livejournal» - [INFO], роздруківка з сторінки міститься в матеріалах справи. У 2009 році Позивач своєю творчою працею створила твір образотворчого мистецтва, а саме, - картину «[INFO]» (надалі - Твір 3), що підтверджується підписом Позивача у лівому нижньому куті Твору 3, рік створення зазначений у нижньому правому куті Твору 3. Додатково права Позивача на зазначений Твір 3 підтверджуються Свідоцтвом [NUMBER] від 20.05.2014 р. та рішенням до нього, копії свідоцтва та рішення містяться в матеріалах справи. Авторство Позивача підтверджується підписом останнього на оригінальних примірниках творів, а саме, - у нижньому лівому куті кожної з робіт зазначено: "Е. Gapchinska". Згідно ст. 14 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», Автор має право вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо, а також вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора. Згідно ст. 15 ЗУ "Про авторське право і суміжні права", до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: - виключне право на використання твору; - виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Відповідач в свою чергу порушив права Позивача, шляхом розповсюдження без дозволу Позивача контрафактних примірників творів (піратство), а саме, - реалізовував в магазині "[INFO]" зазначені Товари, що є порушеннями згідно п. б) ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», Порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: б) піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення; Згідно ст. 1 ЗУ "Про авторське право і суміжні права", контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, відтворений, розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Згідно п. 43 Постанови Пленуму ВС України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", під контрафактними примірниками твору розуміються примірники об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, які виготовлені, відтворені, розповсюджені з порушенням авторського права, (особистих немайнових і (або) майнових). Виходячи з факту порушення, Позивач має право, згідно п. г) ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. Згідно п. 42 Постанови Пленуму ВС України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Суд згідно п. г) ч. 2 ст. 52, має право постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Оскільки Відповідачем здійснюється розповсюдження двох Товарів з трьома різними об'єктами інтелектуальної власності, права на які належать Позивачу, достатнім буде стягнути з Відповідача компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат за кожний факт (спосіб) порушення та об'єкт інтелектуальної власності, як того вимагає позивач. РОЗРАХУНОК КОМПЕНСАЦІЇ ПО ТВОРУ 1, ТВОРУ 2, ТВОРУ 3: Враховуючи вищевикладене, остаточна компенсація по Твору 1 в грошовому еквіваленті буде складати наступну суму: 3 (кількість неправомірно використаних об'єктів інтелектуальної власності) * 1 (способи (факти) порушення прав Позивача з боку Відповідача: розповсюдження) * 10 (мінімальна сума компенсації в м.з.п.) * 1378,00 грн. (розмір однієї мінімальної заробітної тати) = 41 340,00 грн. Тобто, необхідно стягнути з Відповідача на користь позивача суму компенсації в розмірі 41 340,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 432 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності. Хоча на сьогоднішній день матеріальні об'єкти (носії), в яких втілені Твір 1 та Твір 2, Твір 3 знаходяться в приватній власності іншої особи, проте у Позивача залишились усі немайнові авторські права, а також виключні (майнові) права на зазначені Твори, які підлягають захисту в порядку, передбаченому діючим законодавством. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВС України ".Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", авторське право на твір і право власності на матеріальний об'єкт, у якому втілено твір, не залежать одне від одного. Відчуження матеріального об'єкта, в якому втілено твір, не означає відчуження авторського права і навпаки. Незалежність авторського права і права власності на матеріальний об'єкт (матеріальний носій) проявляється через зміст особистих немайнових прав та майнових прав суб'єкта авторського права, передбачених статтями 438 - 441 ЦК главою 75 ЦК і права власності на матеріальний об'єкт, який згідно зі статтею 317 ЦК полягає у володінні, користуванні та розпорядженні ним. Судові витрати. Суд на підставі ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, приходить до висновку щодо стягнення з відповідача, - фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь позивача, - [PERSON] кошти в сумі 551 грн. 21 коп. сплачених позивачем при подачі позовної заяви. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved