Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТзОВ " Гідробуд-М" про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що нею та ТзОВ " Гідробуд-М" було укладено договір купівлі-продажу навантажувача № б/н від 03 вересня 2012 року. Відповідно до п.1.1. Договору Продавець зобов'язується передати навантажувач, реєстраційний номер [NUMBER], марка - Fiat Allis FR 20, 1989р.в., заводський номер - [NUMBER], номер двигуна - [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію машини серія [NUMBER], видане 30 січня 2009 року, у власність відповідачу, а останній зобов'язувався прийняти та сплатити за нього 410 000 (чотириста десять тисяч) грн. Позивачка виконала свій обов'язок по передачі навантажувача. Відповідно до п.2.1. Договору, оплата навантажувача розподіляється згідно домовленості сторін та графіка визначених платежів. Відповідач на підставі п.2.2. Договору , сплатив [PERSON], грошові кошти ; у сумі 100 000 (сто тисяч) грн. протягом встановленого терміну. Щодо наступних розтермінованих платежів, то відповідач сплачував їх кожного поточного календарного місяця до квітня включно, наступні виплати відповідач сплачував не вчасно, чим порушив даний пункт Договору. На підставі п.5.2. Договору, у випадку несвоєчасної оплати за навантажувач відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної обліково ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від вартості навантажувача, за кожен день прострочення, що згідно розрахунку становить 59051,23грн. Також позивачка просить стягнути не сплачену частину основної грошової суми за навантажувач, яка становить 18 000 грн. Оскільки позивачкою використанні всі методи мирного врегулювання спору, вона змушена звернутися в суд. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги , і просить стягнути з відповідача пеню в сумі 59781,37грн. Крім цього в суд із зустрічним позовом звернулося ТзОВ "Гідробуд-М", в якому просить визнати недійсними окремі положення договору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що було укладено договір купівлі-продажу навантажувача № б/н від 03 вересня 2012 року. До квітня 2013року умови договору виконувалася належним чином., а починаючи з квітня 2013року у зв"язку із відсутністю грошових коштів допущено прострочення оплати чергових платежів. 29.01.2014року повністю погашена заборгованість щодо оплати вартості навантажувача. ТзОВ "Гідробуд-М" просить визнати недійсним п.5.2. Договору купівлі-продажу навантажувача від 03.09.2012року, оскільким ним пенредбачено, що за несвоєчасну оплату за навантажувач покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла в період нарахування пені, від вартості навантажувача , за кожен день прострочення, що суперечить вимогам ст.549 ЦК України, яка передбачає, що пеня-сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов"язань , не сплачених у встановлені законодавством строки. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] уточнену позовну заяву підтримав у повному обсязі, просить її задоволити. Щодо заявленого зустрічного позову то такий вважає, безпідставним, необгрутованим і таким що не підлягає задоволенню. Представник відповідача за первісним позовом Грицик Н.В. в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечив, вважає, що такий заявлений безпідставно, визначення суми пені повинно проводити відповідно до суми грошових зобов"язань не сплачених у встановлені законодавством строки, а не відповідно до вартості навантажувача. Щодо заявленого зустрічного позову, просить такий задоволити в повному обсязі, з підстав викладенних у позові. Суд, заслухавши пояснення представників строні, дослідивши та вивчивши матеріали, вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає до частково задоволення. Щодо заявленого зустрічного позову, то суд вважає, що в задоволенні такого слід відмовити. 03.09.2012року між [PERSON] та ТзОВ «Гідробуд-М» було укладено договір купівлі-продажу навантажувача. Відповідно до п.1.1. Договору Продавець зобов'язується передати навантажувач, реєстраційний номер [NUMBER], марка - Fiat Allis FR 20, 1989р.в., заводський номер - [NUMBER], номер двигуна - [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію машини серія [NUMBER], видане 30 січня 2009 року, у власність Покупцю, а Покупець зобов'язується прийняти та сплатити за нього 410 000 (чотириста десять тисяч) грн. Відповідно до п.2.2. Договору, грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. сплачуються Покупцем на рахунок Продавця протягом 10 робочих днів після підписання Договору, а відповідно до п.2.3. Договору, наступні платежі в сумі 310 000 (триста десять тисяч) грн., розтерміновуються на 10 (десять) календарних місяців по 30 000 (тридцять тисяч) грн. за кожен із 9 (дев'яти) календарних місяців і 40 000 (сорок тисяч) грн. за 10 (десятий) календарний місяць., п.2.4. передбачено, що оплата розтермінованих сум проводиться не пізніше 5 (п'ятого) числа кожного поточного місяця, першим з яких є жовтень 2012 року. В судовому засіданні встановлено, що ТзОВ "Гідробуд-М" на підставі п.2.2. Договору , сплатив [PERSON] грошові кошти у сумі 100 000 (сто тисяч) грн. протягом встановленого терміну. Щодо наступних розтермінованих платежів, то ТзОВ "Гідробуд-М" сплачував їх кожного поточного календарного місяця до квітня включно, наступні виплати ТзОВ " Гідробуд-М" сплачував не вчасно, чим порушив даний пункт Договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Відповіднео до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно п.5.2. Договору, у випадку несвоєчасно оплати за навантажувач Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від вартості навантажувача, за кожен день прострочення, Згідно розрахунку [PERSON] у звязку із невиконанням відповідачем договору нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості навантажувача за кожен день прострочення, що за період з 06 травня 2013 року по 24 січня 2014 року і складає 59 051,23грн. Відповідно до до ст.203 ЦК Ураїни, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необгрунтованою позовну вимогу [PERSON] щодо стягнення та нарахування пені від вартості навантажувача, а не суми простроченого платежу, оскільки така суперечить вимог законодавства. Суд вважає, що з ТзОВ "Гідробуд-М" слід стягнути пеню, яку розраховувати від суми простроченого платежу, як це передбачено Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань». Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що прострочення платежів згідно Договору розпочалося 06.05.2014року і остання проплата проведена 29.01.2014року. Із урахуванням розміру подвійної облікової ставки НБУ в день прострочення , суми заборгованості, кількості днів прострочення, суд вважає за необхідне стягнути з ТзОВ " Гідробуд-М" в користь [PERSON] пеню за прострочення платежів в розмірі 5167,16грн. Крім цього відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60грн. Щодо зустрічного позову ТзОВ " Гідробуд-М" то такий не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Між [PERSON] та ТзОВ «Гідробуд - М» 03 вересня 2012 року було укладено договір купівлі-продажу навантажувача, реєстраційний номер [NUMBER], марка FІАТ АLLIS РR20, 1989 р.в., заводський номер [NUMBER], номер двигуна [NUMBER]. На підставі п.5.2. Договору «У випадку несвоєчасної оплати за навантажувач Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від вартості навантажувача, за кожен день прострочення». Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» п.2.8. «Пеня за порушення грошового зобов'язання обчислюється лише у відсотках до суми простроченого платежу.» Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»: Згідно зі статтею 217 ЦК правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК суд може визнати недійсною частину правочину». Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Підтвердженням отримання ТзОВ " Гідробуд-М" повної, необхідної та достовірної інформації про положення договору є їхнє особисте підписання договору. Волевиявлення ТзОВ " Гідробуд-М" було вільним та відповідало його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 628 ЦК України вказує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Таким чином, підписавши договір купівлі-продажу навантажувача ТзОВ " Гідробуд-М" погодився з усіма його умовами. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при укладенні договору купівлі-продажу навантажувача права ТзОВ "Гідробуд-М" не були порушені, не встановлено що позивач не отримав достовірну інформацію та умови договору обмежують права, зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним п.5.2. Договору не знайшли свого підтвердження та задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано належних доказів порушення [PERSON] вимог чинного законодавства України . Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи, що, на момент вчинення спірного правочину сторонами було додержано передбачені ст.203 ЦК України загальні вимоги, необхідні для чинності правочину, що, в свою чергу, виключає можливість застосування до спірних правовідносин правової норми ч.1 ст.215 ЦК України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання спірного правочину недійсним, та необґрунтованість позовних вимог ТзОВ " Гідробуд-М" в частині визнання п.5.2.спірного Договору недійсним. При таких обставинах в зустрічному позові слід відмовити.

Outcome: approved