Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ВН № 051995 від 25 грудня 2002 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 324, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2.7943 га з кадастровим номером 0520485300010010290, яка розташована на території Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно із договором оренди землі №47 від 24 березня 2008 року, позивач передав, а ПСП «Обрій» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 24 березня 2008 року невід'ємною частиною договору оренди землі також сторонами було підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди та складено акт визначення меж земельної ділянки на місцевості. За користування Відповідач вносить орендну плату у грошовій формі 1175,85 грн. на рік, тобто 3% від грошової оцінки земельної ділянки, без урахуванням індексу інфляції, в строк до 31 грудня поточного року. Разом з тим, Відповідач вносив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою у формі сільськогосподарської продукції. Відповідно п.19 передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п'яти денний термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі. Зобов'язання про проведення реєстрації договору оренди землі взяв на себе відповідач. Однак, в порушення умов договору договір оренди землі був зареєстрований в ДП «Центр ДЗК» за №041003600118 від 06.09.2010. Відповідно п. 8 договір оренди землі укладено на 5 років і тому термін закінчення договору з моменту його підписання витікає 24 березня 2013 року. Отже, відповідач порушив вимоги ст.ст. 17, 25, Закону України «Про оренди землі» в якій вказано, що орендар зобов'язаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі і в свою чергу не виконав умови п.п.19, 30 договору оренди земельної ділянки від 24 березня 2008 за №47. В порушення вимог законодавства України, відповідач не виконав і проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки не розроблений до цього часу. Порушення відповідачем свого встановленого законом обов'язку щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого- економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель є істотним порушенням договору, адже наслідком такої бездіяльності буде різке зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки. Враховуючи наведене представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі, укладений між нею та ПСП "Обрій" №47 від 24 березня 2008 року, зареєстрований в ДП "Центр ДЗК" за №041003600118 від 06.09.2010 року; зобов'язати відповідача повернути [PERSON] земельну ділянку площею 2.7943 га з кадастровим номером 0520485300010010128, яка розташована на території Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, однак надав заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник ПСП "Обрій" в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Незважаючи на викладене жодних заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило, тому суд, враховуючи наведене, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ВН № 051995 від 25 грудня 2002 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею (а.с. 12), договорів оренди землі за № 324, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2.7943 га з кадастровим номером 0520485300010010290, яка розташована на території Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди цієї земельної ділянки строком на п'ять років зі сплатою 3 % орендної плати в грошовій формі за користування нею, що підтверджується договором оренди земельної ділянки, зареєстрованим 06.09.2010 року у Бершадському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" за № 041003600118, що підтверджується договором оренди (а.с.9-10) Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються особами, котрі беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З наявних в матеріалах справи доказів, суд не вбачає порушення відповідачем ст. 25 Закону України "Про оренду землі" та ч. 4 ст. 22 Земельного Кодексу України, на які він посилається в своїй позовній заяві, позов у цій частині є необґрунтованим, безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає з вищенаведених підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч.1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, і сторони користуються свободою в укладенні договору, в тому числі у визначенні умов договору, але з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості . Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а абзац другий цієї норми визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також всі ті умови, щодо яких хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ч. 2 ст. 792 ЦК України вказано, що правовідносини оренди земельних ділянок регулюються законом. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" передбачено обов'язкову державну реєстрацію договорів оренди землі. Але ст. 20 Закону цього Закону передбачає реєстрацію вже укладеного договору оренди землі. Термін реєстрації договорів оренди землі не встановлено. Сам процес реєстрації регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі" і вимагає надання крім договорів оренди чисельної технічної документації, частина з якої виготовляється експертною установою. Термін реєстрації договорів оренди землі з моменту їх укладання Порядком реєстрації договорів оренди землі також не встановлено, як і сторони договору, котра зобов'язана проводити таку реєстрацію. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоду встановленої форми. В постанові Верховного Суду України від 19.02.2014 року по справі 6-162 13-ц, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України з питань застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах міститься наступна правова позиція: відповідно до зазначених положень договорів оренди та Закону України "Про оренду землі" в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Судом встановлено, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки, скріпивши 24 березня 2008 року цю угоду своїми підписами, що і є моментом укладення угоди. А тому, договір оренди земельної ділянки слід вважати укладеним 24 березня 2008 року. Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, серед іншого, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Тому позов у частині витребування земельної ділянки від відповідача є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 6, 15, 387, 626 ч.1, 627 ч.1, 628 ч.1, 638 ч.ч. 1,2, 792 ч.2 ЦК України, ст. 15, 18, 31, Закону України "Про оренду землі",

Outcome: partial