Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

В квітні 2021 [PERSON] , в особі представника - адвоката Яцишина І.В. звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) (далі -АТ «СГ «ТАС» (приватне) про стягнення страхового відшкодування за шкоду, спричинену стійкою втратою працездатності, моральної шкоди. Вимоги позовної заяви обґрунтовував тим, що 18.11.2019 року близько 13 год 05 хв в м. Гайсин Вінницької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки Chevrolet Aveo , рн [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. За фактом настання ДТП внесено відомості до ЄРДР за №12019021020000463 від 18.11.2019 року за ознаками ч.2 ст. 286 КК України. Внаслідок ДТП позивачу заподіяна шкода здоров`ю у виді стійкої втрати працездатності (встановлено ІІІ групу інвалідності) та моральну шкоду. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу [PERSON] на дату ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) поліс АО 5073573. 10.02.2020 відповідно до ст. 35, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача за довіреністю [PERSON] надіслав на поштову адресу відповідача повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування від 10.02.2020 з усіма необхідними документами. Серед заявлених вимог: відшкодування 50076,00 грн страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності (ІІІ група інвалідності) та 2503,80 грн страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди. Однак, листом від 16.02.2021 №236 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до вимог ст. 35, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» призупиняє розгляд справи, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження завершення кримінального провадження та про набрання рішенням у кримінальній справі законної сили. При наданні вироку суду розгляд справи буде відновлено з прийняттям відповідного рішення у справі. Проте такі дії відповідача суперечать нормам законодавства, оскільки позивачем на підтвердження факту заподіяння шкоди внаслідок ДТП було підтверджено сукупністю наданих документів щодо встановлення причин інвалідності потерпілого, а транспортний засіб марки Chevrolet Aveo , рн [NUMBER] є джерелом підвищеної небезпеки, а тому в силу приписів ст. 1187 ЦК України володільці джерела підвищеної небезпеки можуть бути відповідальними за шкоду завдану ними в розумінні ст. 1166, 1167 ЦК України незалежно від наявності вини, а тому відповідач безпідставно не прийняв рішення та не виплатив позивачу страхове відшкодування, розгляд справи страхування протягом 90 днів від дати одержання усіх документів 23.02.2021 року. Вважаючи вказані дії відповідача незаконними, позивач просив \~стягнути з\~ АТ «СГ «ТАС» (приватне) на користь [PERSON] 50\~076, 00 грн - страхове відшкодування як грошову компенсацію за спричинену шкоду стійкою втратою працездатності ; 2503,80 грн- страхового відшкодування завданої моральної шкоди; 6000,00 судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. Від відповідача АТ «СГ «ТАС» (приватне) надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що відповідач відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив про неможливість прийняття рішення по справі та про зупинення перебігу строку прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати його до моменту отримання страховиком рішення в кримінальному провадженні, яке набрало законної сили. Також повідомлено, що при наданні рішення, яке вступило в законну силу, розгляд справи страховиком буде відновлено і по справі буде прийнято відповідне рішення. Відповідач не відмовляв позивачу у виплаті страхового відшкодування, а лише призупинив строк здійснення виплати до отримання документа щодо встановлення винної особи, яке набрало законної сили. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 26.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Ухвалою суду від 31.07.2021 провадження у справі за зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі № 129/665/20 за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.2\~ст.286 КК України. Ухвалою суду від 22.07.2021 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання. Ухвалою суду\~від 08.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Лабик Р.Р. не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Засобами електронного зв`язку від адвоката Лабика Р.Р. 08.11.2021 за вх № Еп-2858 надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. В заяві представник підтвердив, що 20.07.2021 відповідачем було у повному обсязі виплачено страхове відшкодування , проте невирішеним залишається питання відшкодування судових витрат за подання позовної заяви. Зазначив, що відповідач при прийнятті рішення про зупинення виплати страхового відшкодування до набрання вироком законної сили не вказав жодних обставин, які можуть бути встановлені вироком суду чи матеріалами кримінального провадження та які можуть вплинути на рішення страхової про виплату страхового відшкодування. Відсутність кінцевого рішення по кримінальному провадженню не є виключною обставиною, яка не дає можливості страховику виплатити страхове відшкодування у встановлені законом строки, вимоги про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у сумі 6000 грн підтримав у повному обсязі. Представник відповідача АТ «СГ «ТАС (приватне) в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, засобами електронного зв`язку від представника відповідача 08.11.2021 за вх № Еп-2862 надійшла заява про здійснення судового розгляду у відсутність представника відповідача. Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини сторін. 18.11.2019 року близько 13 год 00 хв в м. Гайсин Вінницької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки Chevrolet Aveo , рн [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. За фактом настання ДТП внесено відомості до ЄРДР за №12019021020000463 від 18.11.2019 року за ознаками ч.2 ст. 286 КК України. 28.02.2020 було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №12019021020000463 від 18.11.2019 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та спрямовано його до суду. Станом на день звернення з позовом 05.04.2021 рішення за результатами розгляду кримінального провадження не було прийнято. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу [PERSON] на дату ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) поліс АО 5073573. 10.02.2020 відповідно до ст. 35, п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача за довіреністю [PERSON] надіслав на поштову адресу відповідача повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування від 10.02.2020. Серед заявлених вимог: відшкодування 50076,00 грн страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності (ІІІ група інвалідності) та 2503,80 грн страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди. До заяви було додано Довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 699399 від 03.02.2021 згідно з якою [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності до 01.02.2022, індивідуальну програму реабілітації інваліда №50130 від 26.01.2021, відповідь Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи від 09.02.2021 згідно з якою за результатами огляду рішенням Вінницької обласної МСЕК №1 від 26.01.2021 [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності від загального захворювання (ураження опорно-рухового апарату) терміном на 1 рік, як наслідок травми 18.11.2019. Листом від 16.02.2021 №236 АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомив позивача про те, що відповідно до вимог ст. 35, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» призупиняє розгляд справи, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження завершення кримінального провадження та про набрання рішенням у кримінальній справі законної сили. При наданні вироку суду розгляд справи буде відновлено з прийняттям відповідного рішення у справі. Також просили надати медичну документацію, яка підтверджує причинно-наслідковий зв`язок між отриманням травм що призвели до встановлення інвалідності та ДТП. Відповідно до\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі\~ст. 980 ЦК України\~Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до\~ст. 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. №1961\~(далі Закон №1961), встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1.\~ст. 22 Закону №1961\~визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1\~ст. 23\~\~Закону №1961 шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим. Згідно з пунктом 26.1,26.2, 26.3 ст. 26 Закону №1961 шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до\~Цивільного кодексу України. Мінімальний\~розмір страхового\~відшкодування (регламентної\~виплати)\~за шкоду,\~пов`язану із\~стійкою втратою\~працездатності потерпілим\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди,\~становить у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, або цей розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 26.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування в розмірі, визначеному у пункті 26.2 цієї статті. Згідно з ст. 26-1 Закону №1961 страховиком (у випадках, передбачених\~підпунктами "г"\~і\~"ґ"\~пункту 41.1 та\~підпунктом "в"\~пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. На момент настання ДТП мінімальний розмір заробітної плати становив 4173 грн., отже, позивачу [PERSON] належить відшкодування за стійку втрату працездатності (ІІІ група інвалідності) в розмірі 50076,00 грн.= (4173 грн x12). Відповідно до положень ст. 26-1 Закону №1961 розмір моральної шкоди становить 5% від суми страхової виплати за шкоду, завдану здоров`ю (50076,00 грн) і становить 2503,80 грн ( 50076,00 грн х 5%). Матеріалами цивільної справи підтверджується, що цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу [PERSON] , яким було здійснено наїзд на пішохода [PERSON] 18.11.2019, внаслідок чого останньому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) поліс АО 5073573. Також, сам факт настання страхового випадку, а саме завдання моральної шкоди позивачу у зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень внаслідок ДТП підтверджено наявними у справі матеріалами, зокрема копією затвердженого обвинувального акта у кримінальному провадженні , внесеному в ЄРДР за № 12019020120000463 від 18.11.2019. Обставин щодо відсутності підстав для здійснення страхового відшкодування що передбачені ст.\~32,\~37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідачем доведено не будо. Окрім того, відповідно до загальних норм відшкодування шкоди, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, вона відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала (ст.1167,1187 ЦК України). Судом встановлено, що шкода заподіяна здоров`ю потерпілого [PERSON] настала в результаті наїзду на нього одного автомобіля. Відповідно до частини п`ятої\~статті 1187 ЦК України\~особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 263 ЦК України\~непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди. Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом у Постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18). Відповідачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок умислу потерпілого або непереборної сили, а тому відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за встановлених судами обставин не виключається. Також суд звертає увагу, що заявлена позивачем сума відшкодування шкоди, завданої стійкою втратою працездатності в розмірі 50076,00 грн та моральної шкоди на рівні 2503,80 грн не перевищує\~\~мінімального розміру страхового відшкодування (регламентної виплати) встановленої ст. 26-1, п. 26.2. ст. 26 Закону № 1961 на рівні 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку та 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до пункту\~\~35.1 ст. 35\~\~цього Закону\~для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Представником позивача [PERSON] адвокатом Мелехом Д.О. 10.02.2020 року було подано відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. Пунктами 36.1, 36.2\~ст. 36 цього Закону\~передбачено, що страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed