Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 12.01.2017 між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2706/0107/64-005, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 64000,00 доларів США зі сплатою 14,0%. 02.02.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу № 11, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс», а ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №2706/0107/64-005. 16.07.2020 між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №16-07/2020 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №2706/0107/64-005. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділений правом грошової вимоги до відповідача. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а позичальником в повному обсязі не погашена заборгованість. Отже, станом на 15.07.2020 відповідач має заборгованість в розмірі 61025,67доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить 1656456,38грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тіло кредиту ) - 16212,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить 440066,70грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7711,76доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить 209324,93грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості - 24470,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить - 664218,55грн; заборгованість пеня і штраф -12630,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить - 342846,20грн. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору, у позичальника виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Нарахування трьох відсотків річних проведено на суму 16212,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить 440066,70грн (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 15.07.2017 - 15.07.2020 і складає 39658,87грн. Нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою проведено на суму 16212,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить - 440066,70грн (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 15.07.2017 - 15.07.2020 і складає 111033,15грн. Загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 15.07.2020 відповідно до розрахунку заборгованості становить 150692,02грн. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № №2706/0107/64-005 від 12.01.2007 в розмірі 150692,02грн та судовий збір в розмірі 2260,38грн. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва під головуванням судді Зотько Т.А. від 03.02.2021 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості передана за підсудністю Подільському районному суду міста Києва. Ухвалою Подільського районному суду міста Києва від 15.07.2021 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 18.08.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. До суду надійшла заява від відповідача [PERSON] відповідно до якої зазначено, що відповідачем сплачено заборгованість перед Банком, ще у 2015 році, просив суд призначити справу в порядку загального провадження. Ухвалою Деснянського районного суму м. Києва від 29.09.2021 призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача ТОВ "Вердикт Капітал" в судові засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Представника відповідача - адвоката Білан В.І. 16.11.2021 в судовому засіданні заперечув проти позовних вимог та просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на заяву про відсутність заборгованості, що підтверджується квитанцією. 10.12.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, просили суд відмовити в задоволені позовних вимог. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.01.2017 між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2706/0107/64-005. Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №2706/0107/64-005 від 12.01.2017 Банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі 64000,00 доларів США на строк з 12.01.2007 по 12.01.2012 та на умовах передбачених у цьому договорі, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором. Сторони погодили, що кредит надається лише після виконання позичальником умов п. 5.1.9. цього Договору, а також підписання договору застави майна, передбаченого у п. 2.1. цього договору, що забезпечує повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків у зв`язку із порушенням умов цього Договору та інших витрат Банку, пов`язаних з одержанням виконання. Відповідно до пункту 1.3. кредитного договору №2706/0107/64-005 від 12.01.2017 позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитом 14% річних за весь строк фактичного користування кредитом Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору №2706/0107/64-005 від 12.01.2017 зазначено, що кредитні кошти надаються на придбання нового автомобіля. Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору №2706/0107/64-005 від 12.01.2017 забезпечення виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну плату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушення умов даного договору та інших витрат Банку, пов`язаних з одержанням виконання, являється застава автобусу марки «Mitsubishi Temsa Prestij», кузов (шасі) № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 64000,00 доларів США, а відповідач отримав зазначені кошти, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно кредитного договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. 02.02.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу № 11, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Вердикт Фінанс», а ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №2706/0107/64-005. 16.07.2020 між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №16-07/2020 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №2706/0107/64-005. Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»зазначає, що відповідач має заборгованість в розмірі 61025,67доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить 1656456,38грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тіло кредиту ) - 16212,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить 440066,70грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 7711,76доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить 209324,93грн; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості - 24470,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить - 664218,55грн; заборгованість пеня і штраф - 12630,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить - 342846,20грн. Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що позичальник прострочив грошове зобов`язання по поверненню кредиту, а тому у позивача виникло право на застосування наслідків нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних, яких проведено на трьох відсотків річних на суму 16212,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить 440066,70грн (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 15.07.2017 - 15.07.2020 і складає 39658,87грн; нараховано пені за подвійною обліковою ставкою проведено на суму 16212,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2020 становить - 440066,70грн (сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту)) за період із 15.07.2017 - 15.07.2020 і складає 111033,15грн. Загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, станом на 15.07.2020 відповідно до розрахунку заборгованості становить 150692,02грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання». Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. До того ж суд вважає, що у випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме ст. 625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, судом беззаперечно встановлено, що відповідачем [PERSON] сплачено заборгованість за кредитним договором №2706/0107/64-005 в розмірі 80000,00грн, що підтверджується квитанцією № 2 від 31.01.2013. Згідно бази даних Єдиного реєстру транспортних засобів, 26.05.2015 автомобіль «Mitsubishi Temsa Prestij», кузов (шасі) № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] був перереєстрований з [PERSON] на нового власника на підставі довідки - рахунок [NUMBER] виданої 26.05.2015 ТОВ «ВІДАР». Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, вищевикладене дає підстави вважати, що відповідачем сплачено заборгованість за кредитним договором №2706/0107/64-005, як сумою коштів так і визначеним автомобілем у пункті 2.1. кредитного договору, оскільки було знято обтяження з автобусу «Mitsubishi Temsa Prestij», кузов (шасі) № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем виконано свої зобов`язання та сплачено заборгованість за кредитним договором №2706/0107/64-005 в повному обсязі. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed