Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Позивач [PERSON] , з урахуванням уточнених позовних вимог та постановлених ухвал суду, просить: - зобов`язати відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] публічно спростувати поширену ними неправдиву інформацію шляхом направлення колективної заяви в Долинське ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, в Долинський районний відділ Служби безпеки України, направлення на його ім`я відповідного листа, надання інтерв`ю в ТзОВ Телерадіокомпанії "РАІ", в яких би звучало вибачення в його адресу за попередньо поширену ними неправдиву і недостовірну інформацію та містилось спростування попередньо наданої ними такої інформації та недостовірних відомостей щодо нього; - стягнути з відповідачів на його користь судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на надання правової допомоги. У позовній заяві [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги таким: 5 серпня 2007 року власниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] було прийнято рішення про створення ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]". В той час головою правління ОСББ було обрано [PERSON] , згодом - [PERSON] 30 січня 2013 року загальними зборами членів ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" головою правління було обрано його, [PERSON] . Він намагався неодноразово зібрати загальні збори ОСББ з метою виконання ремонтно-відновлювальних робіт, зазначених у дефектному акті, однак кворуму жодного разу не було, що унеможливлювало вирішити будь-які питання. Не вбачаючи можливості в подальшому працювати на посаді голови через байдужість жителів будинку до вирішення їх проблем, він подав заяву про звільнення. Після його звільнення з посади голови ОСББ та виїзду за кордон, 07.12.2014 на засіданні членів правління ОСББ відбулось обрання голови правління ОСББ та його заступника. За результатами голосування головою правління ОСББ обрано [PERSON]., заступником - [PERSON] . Проблеми, які існували в будинку, не вирішувалися, а загальні збори проводилися з порушеннями та обмеженнями його прав. Всі питання і проблеми з будинком вирішувалися членами правління (відповідачами у справі), а не співвласниками житлового будинку. Зазначив, що щодо спростування неправдивої інформації, яка була поширена щодо нього як в усній формі, так і через подану заяву в СБУ, то докази, в який спосіб вона була поширена будуть надані суду вже під час розгляду справи, оскільки офіційні підтвердження цієї інформації витребовуються адвокатом. Отримавши всі дані про спосіб поширення неправдивої інформації, в судовому засіданні ним буде уточнено, в який спосіб відповідачам потрібно буде спростувати дану інформацію. Однак, звертаючись із заявою про уточнення позовних вимог від 08.09.2016, позивач уточнив тільку саму вимогу, жодних обгрунтувань щодо підстав позову не навів. В судовому засіданні позивач [PERSON] свою вимогу підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення суду про те, що у його сусідки [PERSON] з 1986 р. існує проблема з каналізацією. Він бачив, що між [PERSON] і [PERSON] є неприязні стосунки, тому, будучи головою ОСББ, не втручався. Неодноразово намагався обговорити питання каналізаційної труби на зборах, але його не вдавалося вирішити. Його квартира межує з квартирою [PERSON] , в якій через проблему з трубою заливало дерев`яну підлогу, внаслідок чого стіна, яка межує між ними, набирала вологу. Він попросив [PERSON] привести квартиру у належний стан, але вона не мала можливості це зробити. Сім`я [PERSON] проживала за кордоном, тому довірили йому займатися вирішенням цієї проблеми. Оскільки виходу не було, він почав знімати підлогу в її квартирі, під час чого виявив, що всі стіни стоять на землі, а не на фундаменті. Він почав розбиратися з даною проблемою. Тоді мешканці будинку почали писати скарги, щоб його не допускали до квартири [PERSON] . Тобто вони зробили все, щоб він "не докопався" до проблеми, тому він повідомив [PERSON] , що нічого не може зробити. Жителі будинку, зокрема [PERSON] , почали йому погрожувати, що він розмовляє по-російськи, є громадянином Росії, тому буде мати проблеми. 11 червня 2015 року він зіткнувся зі "стіною" по вирішенню даного питання, а 25.06.2015 Кунченко й активна група з їхнього будинку на нього написали заяву в СБУ (інформація неправдива). А щоб це було більш вагомо, написали заяву від імені ОСББ з метою змусити його залишити судовий розгляд справи. В тексті заяви не було сказано, що він є сусідом заявників, що його дружина являється власником квартири з 2012 року, що вони проживають у ній сім`єю, що він був головою ОСББ до 2014 року. Проте в ній зазначено, що він є громадянином Російської Федерації, веде агітаційно-пропагандистську діяльність на підтримку держави-агресора, вчиняє різні провокації, являється неординарною особистістю (з чим не може не погодитися), що, від`їжджаючи в поїздки, часто змінює зовнішність і возить сумки з невідомим вмістом, тобто 90 відсотків викладеного тексту є умисною брехнею. З даного приводу він був викликаний у СБУ і надав пояснення, після чого йому вказали, що про результат перевірки вони повідомлять безпосередньо заявників, і рекомендували йому, якщо він вважає такі їх дії наклепом і порушенням його прав, звернутися до суду за їх захистом. Його залякували, що подані заяви в прокуратуру, в поліцію та інші інстанції тягнуть за собою кримінальну відповідальність. Але ніяких доказів його вини, так і не було надано. Тривалий час відповідачі стверджували, що перевірка в СБУ відносно нього ще продовжується. Хоча, як виявилося, відповідь їм була надана через місяць після звернення, ще в 2015 році, про що він випадково дізнався в перерві одного із судових засідань. Переконаний, що якби відповідачі знали про наявність у нього другого громадянства Литви, вони б не наважилися писати в СБУ. Це був їх чіткий розрахунок усунути його від ситуації з каналізаційною трубою між квартирами [PERSON] , Досин та Торос. Особливо обурював той факт, що відповідачі використовували ОСББ як юридичну особу, а саме коли подавали заяву з неправдивою інформацією від імені ОСББ, на що вони не мали права, так як до компетенції ні окремих членів ОСББ, ні правління, ні голови правління не входить подача заяв такого характеру від імені ОСББ. Рішення про таке звернення повинно прийматися на загальних зборах, проте в жодному протоколі, наданому суду, такого рішення не відображено. Робили вони це з єдиною метою, уникнути відповідальності як фізичні особи, але дана заява свідчить про наклеп не ОСББ, а окремих заявників, які підписали заяву як фізичні особи. Додатково зауважив, що дійсно він любить носити бороду, змінювати зачіски, але це його право. Немає підстав звинувачувати його у антитерористичній діяльності. Відповідачі розпустили чутки, що він поїхав, нічого не буде, тому люди підписали заяву. На його запитання сусіди вказували, що вони такого змісту листа не писали. Ознайомившись із цими заявами, даючи пояснення в різних органах, він зрозумів, що погрози реальні. Щодо сюжету ТРК "РАІ", то наклепом в ньому є вислови [PERSON] , який був на той момент головою ОСББ, а саме його слова про те, що "він втрутився, а згідно статуту ОСББ людина, яка порушила каналізацію або труби, або зробила щось таке недобре, має відшкодувати за власний кошт". Тобто, [PERSON] публічно стверджував, що він, [PERSON] , втрутився в каналізаційну систему, пошкодив її, у зв`язку з чим повинен відшкодувати шкоду. На даний момент [PERSON] не довів правдивість своїх слів, дана інформація є брехнею, і так як вона була публічно висловлена, повинна бути і публічно спростована тим же способом за допомогою інтерв`ю ТРК "РАІ". Крім цього, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на відеоматеріалах звинувачують його у вчиненні кримінальних правопорушень. Він завжди закликав до мирного врегулювання спору. Хто викликав представників ТРК "РАІ" не пригадує. Щодо звернення в Долинське ВП, то вважає недостовірною інформацією те, що його звинуватили в тому, що він підтримує державу-агресора, зриває інформацію та виконує інші дії, що він невідома людина. Переконаний, що це свідомий наклеп зі сторони відповідачів. І почалося це все, коли виникла ситуація з каналізаційною трубою. Реєструючись головою ОСББ, він подавав всі документи реєстратору, тому не було проблем встановити його особу, як і інформацію про право власності на квартиру. Надані пояснення є доказами того, що всі дії відповідачів були свідомими і умисними, а їх заяви та слова являються наклепом. Фактично відповідачі свідомо розповсюджують завідомо неправдиві свідчення про нього, ганьблять його честь та гідність, тому за це вони повинні понести покарання по законах України. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовної вимоги [PERSON] , просив в її задоволенні відмовити, вважає, що предмету спору немає, все це надумані мотиви позивача. Надав пояснення щодо звернення до СБУ та правоохоронних органів, зокрема, вказавши, що ОСББ не має відношення до даного звернення, ініціатором були мешканці квартир. Вони написали, він також підписав його. Це був 2015 рік, важкий для країни, коли агресор відчужував Крим. Їх лист був реагуванням на оголошення в газеті «Свіча» від 08.05.2015 під заголовком «Повідомляйте про тероризм». Вони, як законослухняні громадяни своєї країни, патріоти своєї землі, на якій народилися, виростили дітей, розмовляють українською мовою, не могли проігнорувати ст.32 Конституції України та дане повідомлення в інтересах національної безпеки. Тому мешканці будинку і звернулися у відповідні органи, щоб вони надали правову оцінку діяльності громадянина Російської Федерації [PERSON] , який протягом тривалого часу грубо порушував громадський порядок в будинку, вчиняв протиправні дії, проявляв неповагу та неприязнь до інших власників квартир, з яких 46 відсотків - це люди похилого віку, учасники та діти війни, інваліди загальних захворювань та аварій на Чорнобильській АЕС, що супроводжувалося особливою зухвалістю, винятковим цинізмом з його боку. Він представлявся під різними іменами, що викликало занепокоєння людей. Іноземець, якому створюють умови для проживання в Україні, проявляє явну ненависть до українського народу. [PERSON] , саме так представлявся їм [PERSON] , коли приїхав. Вони ж не могли уточнити його дані. Він періодично змінював зовнішність, то запускав бороду, то збривав її. Твердив «зачем вам нужна эта Европа, я там был, ничего там хорошего нету», що їх насторожувало. Нетолерантна поведінка [PERSON] полягала у приниженні всіх людей, в тому, що він поводить себе як "король". Згідно з Конституцією України, це право людини звертатися до різних інстанцій. В цілому поведінка [PERSON] , те, що він називався різними іменами, відмовлявся надавати документи голові правління, все постійно знімав, наносив шкоду та ображав людей, стало причиною, через яку вони і вирішили звернутися в СБУ, щоб перевірити його особу, не принижуючи при цьому його честь та гідність. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову та повідомила таке. ОСББ сформувалося у 2007 році. Вона є членом правління з 07.12.2014 та власником квартири [ADDRESS] , яку отримала, втупивши у власність як спадкоємець після смерті батька. Проживає у квартирі з часів, коли ще була комуналка, пережила не один ремонт, який проводили ЖЕКи. Будинок у них без фундаменту, старий, сирий. Вони про це розповідали тоді ще [PERSON] (саме так спочатку представився їм [PERSON] ), який стверджував, що обирає квартиру в цьому будинку, бо є ОСББ, яке він тепер намагається зруйнувати. Віткаускас переслідує особистий корисливий інтерес. Заяву в СБУ вони подали 25 червня 2015 року. Це було саме тоді, коли були підсилені теракти проти України. Тоді був тяжкий рік в Україні. По телебаченню звучали заклики придивлятися до сусідів. Багато людей забирали на службу. Її також викликали в СБУ щодо чоловіка старшої дочки. Однак, враховуючи тодішню ситуацію в державі, вони сприйняли це нормально. Ніколи з їх сторони в бік позивача образ не звучало. Натомість останній неодноразово вчиняв хуліганські дії, ображав сусідів, які є далеко не молодими людьми. Так як за неправомірні дії [PERSON] до людей похилого віку вони не мали захисту від поліції, тому звернулися в СБУ. Заява була написана від мешканців їх будинку, яку СБУ вирішило перенаправити для розгляду в поліцію. Вони ж у поліцію із окремою заявою не зверталися, як і не викликали телекомпанію "РАІ". Саме [PERSON] викликав багато людей, депутатів, адвокатів, журналістів, які їм не давали працювати. На зборах, коли приїхали з телерадіокомпанії "РАІ", головував Костишин В. Чому останні з`ясовували все у [PERSON] не зрозуміло. [PERSON] дане інтерв`ю не ініціював, до журналістів не звертався, ініціатором виступу не був. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні підтвердила показання інших учасників судового розгляду, зокрема те, що коли [PERSON] прибув у будинок, де вони проживають, представившись як [PERSON] . Під час свого правління, він одноособово все вирішував і використовував їх кошти в своїх інтересах. Він хотів здійснити добудову до своєї квартири. Коли вони заперечили проти цього, почалися проблеми: довідки не видавав, збори не проводив, що тривало значний час. Нарешті їм вдалося умовити [PERSON] , щоб він очолив ОСББ і у грудні 2014 року загальними зборами переобрано голову правління. Однак [PERSON] відмовився передавати документи ОСББ, мотивуючи, що вони йому пригодяться, тому всі документи прийшлося відновлювати. Він без кінця їм робив шкоду: виламував замки, ставив труби під двері [PERSON] та [PERSON] , які при падінні могли завдати шкоду дітям. Два роки їм не було відомо хто власник квартири, в якій він проживає. Тому було більше, ніж можливо, підстав для звернення в СБУ. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що вважає всі позовні вимоги [PERSON] необгрунтовними та такими, що не підлягають до задоволення. Пояснив, що 7 грудня 2014 року його було обрано головою правління ОСББ, до 28.01.2018 він виконував обов`язки. Причиною його обрання було те, що попередній голова, позивач по даній справі, не виконував свої обов`язки, необхідну роботу по будинку, не платив податки. Щодо звернення в СБУ, то хто був його ініціатором, не пригадує, але люди підписували таку заяву, бо [PERSON] - людина сумнівна. У квартирі, в якій останній проживає, неодноразово змінювався власник: то позивач, то його дружина, а ОСББ про такі зміни жодного разу не повідомляли, хоча це має важливе значення для ведення їхньої документації. Зі слів сусідів, йому відомо, що, коли позивач приїхав в будинок, він представився як [PERSON] , згодом став [PERSON] . Багато людей звертаються і зараз до нього як [PERSON] . Тому сумніви щодо його особи, тим більше, зважаючи на його поведінку, існують великі до сих пір. Тоді була "Революція Гідності". [PERSON] постійно пропадав, возив кудись великі сумки, міняв зовнішність, на заклики людей "Ми йдемо в Європу" відповідав російською мовою "Навіщо вам Європа? Краще живіть з Росією ", що викликало певні запитання, тому і жильці будинку звернулися з відповідною заявою у правоохоронні органи. Жодної неправдивої інформації щодо нього він не поширював. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - адвокат Андрійович Я.Ф. в судовому засіданні підтримав позицію своїх довірителів та наголосив, що у такому вигляді, в якому викладено вимоги позивачем, вони не можуть бути задоволені. [PERSON] ні в позовній заяві, ні в заяві про уточнення позовних вимог не вказав, яку саме поширену щодо нього інформацію він вважає недостовірною, що саме у своїх заявах повинні спростувати відповідачі, а суд не вправі виходити за межі позовних вимог. Крім того, відповідачі в Долинський ВП не зверталися, заяву було направлено ними в СБУ, а останнє вже перенаправило її для розгляду за підвідомчістю в поліцію, тому в цій частині позов безпідставний, не можна зобов`язувати відповідачів спростовувати інформацію у відділ поліції, а також направляти листа невідомого змісту на адресу позивача. Заява в СБУ була колегіальною, підписаною не тільки відповідачами по справі, а й іншими жителями їхнього будинку. Мешканці скористалися своїм конституційним правом звернутися до правоохоронних органів. В описовій частині заяви вони описали обставини, які їх турбують, виклали свої оціночні судження щодо поведінки та дій позивача, а в прохальній частині - просили встановити особу громадянина, перевірити законність перебування його в Україні та джерала фінансових надходжень. Таким чином, в заяві до СБУ немає жодних образливих тверджень чи недостовірної інформації щодо [PERSON] , а містяться оціночні судження, які заявники і просили перевірити. Це не наклеп, як стверджує позивач, а звернення до правоохоронних органів. Як же треба було себе вести на місці [PERSON] , щоб заслужити таке ставлення всієї громади до себе. Не є предметом судового захисту оціночні судження. Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за них. Свобода вираження поглядів гарантується основним законом держави. Щодо відеозапису сюжету з ТРК "РАІ", то він не може слугувати доказом у справі. Його довірителі до телерадіокомпанії не зверталися, ніякої інформації щодо позивача там не поширювали. Останні були запрошені самим [PERSON] та самі ініцювали різні запитання до відповідачів, в тому числі звернулися з запитаннями до [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кобилинець Т.В. в судовому засідання просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Вказала, що у позовній заяві позивачем не зазначено, яке саме конкретне слово, репліка чи висловлювання (в якій саме частині висловлювання одного з відповідачів чи конкретно всіх) слід розуміти неправдивими; яким чином вони поширені: шляхом опублікування, передання по радіо чи іншим чином, і кому; яку конкретно інформацію зі звернення в СБУ він вважає неправдивою та такою, що підлягає спростуванню; не конкретизує, що саме, яким відповідачем має бути спростовано на телеканалі "РАІ". Голова ОСББ [PERSON] , даючи інтерв`ю телеканалу "РАІ", точніше, відповідаючи на запитання його представників, не висловлював свою думку, а зачитав акт, складений комісією, та положення зі статуту об`єднання. А його репліка "він взагалі не мав права туди лізти.." є оцінкою дій особи, інформація про які викладена в акті, який він зачитував, і не може підлягати спростуванню. Жодного аргументу, які неправдиві відомості було поширено на ТРК і що саме відповідачі мають спростувати, позивачем не вказано. Відеосюжет телекомпанії "РАІ" - це авторська думка, що [PERSON] страждає від підтоплення. Існує твердження, що саме він розкопав трубу у квартирі [PERSON] та [PERSON] , що свідчить про його втручання. Автор сюжету стверджує, що [PERSON] експерт, що не відповідає дійсності і ще раз підтверджує, що в сюжеті звучали оціночні судження різних осіб, з приводу яких робились певні висновки конкретними особами, але аж ніяк не відповідачами. Відео свідчить, що [PERSON] сам розпалює конфлікт. І навіть напис на його футболці англійською мовою в перекладі на українську "я серед тупих" вказує на його ставлення до людей, присутніх на зборах. Незрозумілою є також позовна вимога в частині "шляхом надсилання на його ім`я відповідного листа", тобто ким конкретно направлено має бути такий лист, з якою метою і якого змісту. Щодо звернень до СБУ, то, як визначено в Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Коли особа(и) звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, а не поширення недостовірної інформації. Тобто, звертатися до правоохоронних органів з будь-якими заявами, скаргами, повідомленнями не заборонено, а більше того - це конституційне право будь-яких громадян. Звернула увагу, що підставою для звернення відповідачів до СБУ послужила саме поведінка позивача. З урахуванням напруженої ситуації в країні, пов`язаної на той час з «Революцією гідності», бойовими діями та терористичними актами в країні, СБУ було розповсюджено ряд оголошень в ЗМІ, Інтернет мережі з проханням повідомляти про підозрілих осіб. [PERSON] , на думку мешканців будинку, в якому він проживав, був досить підозрілою особою, оскільки не надавав інформації ні про власника квартири, в якій живе, ні про себе Як тільки він з`явився в будинку, люди знали його як [PERSON] . Навіть у судовому засіданні [PERSON] за звичкою його так і називала. Він часто змінював зовнішність, а особа, яка, з його слів, ніде не працює, спершу певний час сидить вдома, не голиться, відрощує бороду, а потім зникає на декілька днів та повертається пострижений та поголений, викликала у мешканців будинку підозру. Можливо, в інший час люди не реагували б так болісно, але, враховуючи події в країні, така дивна поведінка громадянина РФ дала всі підстави насторожитись. Мешканці намагались встановити хто ж є дана особа й іншим шляхом. На підтвердження цього є навіть звернення з адвокатським запитом до реєстраційної служби, що дало змогу зобов`язати [PERSON] та його дружину сплатити заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території. Тобто, метою жителів будинку [ADDRESS] було встановлення особи, яка мешкає з ними в одному будинку. Крім цього, спершу відповідачам було відомо, що позивач є громадянином Литви, а відтак виявилося, що в нього російське громадянство, його дивна поведінка та звернення правоохоронних органів до громадян у пресі з приводу необхідності повідомляти про підозрілих осіб було мотивом і дало підставу звернутися з заявою до СБУ, причому звернулися не тільки особи, які є відповідачами по справі, але й ряд інших мешканців будинку. Для встановлення особи мешканці скористались своїм правом на звернення до компетентних органів, яке не заборонено законом. І тим більше позивачем не надано жодного підтвердження, що таке звернення призвело до будь-якого порушення його прав чи якимось чином створило йому дискомфорт. Відносно твердження позивача про його допит у слідчого СБУ та про те, що його взагалі допитували щодо заяви, підписаної, в тому числі, відповідачами, ним не надано жодного підтвердження. Щодо звернення відповідачів до поліції, то в матеріалах справи відсутня така заява. Позивач не конкретизує, про яку саме конкретну заяву йде мова і більше того відповідачі до поліції не зверталися. Отже, позовна вимога є безпідставною і дії відповідачів не суперечать нормам чинного законодавства. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 1 червня 2016 року до суду звернулися позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою до ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]", членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправною бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" та стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 03.06.2016 у даній справі відкрите провадження та призначене попереднє судове засідання. 17 червня 2016 року постановлено ухвалу попереднього судового засідання, справу призначено в судове засідання з викликом сторін. Неодноразово позивачами подавалися заяви про уточнення позовних вимог від 05.08.2016, від 08.09.2016, від 20.03.2017, частково відмовлено в уточненні позовних вимог від 20.03.2017. 5 серпня 2016 року позивачем [PERSON] подано заяву про долучення письмових доказів та залучення до участі у справі співвідповідачів. Протокольною формою ухвали суд роз`яснив останньому порядок залучення співвідповідачів, необхідність подання заяв для співвідповідачів, вказання їх повних даних, адрес. Однак, позивач не подавав з даного приводу будь-яких уточнень чи додаткових заяв. 18 серпня 2016 року [PERSON] подала заяву про залучення її до участі у справі як третьої особи з самостійними вимогами та позовну заяву про усунення перешкод в користуванні майном. Ухвалою суду від 18.08.2016 допущено [PERSON] до участі у справі як третю особу з самостійними вимогами, а також об`єднано в одне провадження позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]", членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправною бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" та стягнення моральної шкоди та позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. 9 вересня 2016 року позивачем [PERSON] заявлено клопотання про витребування світлокопій письмових доказів, виклик свідків в судове засідання та надання дозволу на проведення в залі судового засідання відеозапису із застосуванням особистої стаціонарної апаратури, яке задоволене частково. 3 травня 2017 року до Долинського районного суду поступила позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" в особі голови правління [PERSON], членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправною діяльність і бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" та визнання незаконними і протиправними прийняті ним рішення (справа № 343/747/17), яку ухвалою від 05.05.2017 залишено без руху та надано час для усунення недоліків. На виконання ухвали суду від 05.05.2017 від [PERSON] та представника [PERSON] і [PERSON] - адвоката Коцковича Р.М. подано позовну заяву про визнання протиправною діяльність і бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" та визнання незаконними і недійсними прийняті ним рішення у зміненому та уточненому вигляді. Ухвалою від 15.05.2017 відкрито провадження у справі №343/747/17 та призначено провести попереднє судове засідання. 25 травня 2017 року подано зустрічну позовну заяву головою ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON]., членами правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення комунальних послуг, усунення перешкод в користуванні каналізацією та водопроводом і стягнення моральної шкоди, яка ухвалою суду від 25.05.2017 залишена без руху та надано час на усунення недоліків. 30 травня 2017 року до суду подано уточнену зустріну позовну заяву ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] . до [PERSON] про стягнення комунальних послуг та моральної шкоди, а також позовну заяву [PERSON] та представника [PERSON] і [PERSON] - адвоката Коцковича Р.М. до ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]", членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправною діяльність і бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" та визнання незаконними і недійсними прийняті ним рішення у зміненому та уточненому вигляді. Ухвалою від 31.05.2017 зустрічну позовну заяву та уточнену зустрічну позовну заяву повернуто позивачам. 6 червня 2017 року суд постановив ухвалу попереднього засідання у справі №343/747/17. 12 червня 2017 року до суду надійшла заява від мешканців будинку [ADDRESS] про допуск їх в якості третіх осіб без самостійних вимог. Ухвалою суду від 12.06.2017 залучено до участі в справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" в особі голови правління [PERSON]., членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправною діяльність і бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" та визнання незаконними і протиправними прийняті ним рішення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 12 червня 2017 року позивачем [PERSON] заявлено клопотання, в якому просить витребувати всі протоколи Загальних зборів ОСББ за період з 07.12.2014 по 12.06.2017 та журнал реєстрації цих протоколів; долучити до матеріалів справи світлокопій письмових доказів та допитати свідків. Ухвалою суду від 21.08.2017 задоволене клопотання позивача [PERSON] від 06.06.2017, об`єднано в одне провадження справу №343/1102/16-ц зі справою №343/747/17, присвоєно загальний номер: справа №343/1102/16-ц, провадження №2/0343/66/17. 14 серпня 2018 року представником відповідача ОСББ [PERSON]. подано заяву про виклик свідків в судове засідання, яка ухвалою суду від 14.08.2018 задоволена. 15 лютого 2019 року до суду надійшла заява представника третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] - адвоката Кобилинець Т.В. про відмову від позову, яка ухвалою суду від 08.05.2019 частково задоволена, провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору та відмовою позивача від позову, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 95 копійок, в іншій частині заяви - відмовлено. 7 травня 2019 року [PERSON] подано клопотання про допит свідків та про долучення до матеріалів справи цифрових дисків з відео, яке протокольної формою ухвали в частині долучення диску відмовлено, оскільки такий не долучено до матеріалів справи та не наданий іншим учасникам процесу, в частині допиту свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - відмовлено, оскільки ці особи допитані в якості третіх осіб, щодо інших осіб - клопотання залишено без розгляду з підстав пропуску терміну подання та у зв`язку з відсутності зазначення в ньому, з яких питань їх слід допитати. Від [PERSON] до суду надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, яке протокольною формою ухвали задоволено, долучено дані докази до матеріалів справи. [PERSON] подано суду повторно клопотання про допит свідків та долучення цифрового диску до матеріалів справи, яке частково протокольною формою ухвали задоволено, зокрема, в частині долучення диску позивачу поновлено строк для його подачі, постановлено долучити диск та переглянути його в судовому засіданні, в частині допиту свідків - відмовлено. 5 серпня 2019 року від позивачки [PERSON] та представника позивачки [PERSON] адвоката Свинтицького І.К. надійшли заяви про залишення позовних заяв без розгляду. Ухвалою суду від 05.08.2019 позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]", членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправною бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" і стягнення моральної шкоди та позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]", членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправною діяльність і бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" та визнання незаконними і протиправними прийняті ним рішення - залишено без розгляду, розгляд позовних вимог [PERSON] - продовжено. 27 листопада 2019 року [PERSON] подано заяву, в якій він повідомляє суд про те, що у строки, визначені положеннями ЦПК України, буде подано докази на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, яка протокольною формою ухвали суду долучена до матеріалів справи. 27 листопада 2019 року [PERSON] в судовому засіданні подано заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 27.11.2019 провадження у справі № 343/1102/16-ц в частині позовних вимог [PERSON] до членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення моральної шкоди - закрито, розгляд справи за іншими позовними вимогами [PERSON] постановлено продовжувати зі стадії закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами. Крім цього, ухвалою суду від 12.02.2020 за заявою позивача [PERSON] залишено без розгляду його позовні вимоги до ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]", членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про - визнання протиправною бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" у вирішенні питання про заміну частини каналізаційної труби, яка знаходиться під квартирами [ADDRESS] , 14 і є спільною власністю жителів будинку: [ADDRESS] , та зобов`язання ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" вирішити питання про її заміну; - визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" від 07 грудня 2014 року, від 03 лютого 2016 року, від 27 травня 2016 року, а також - Зборів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" від 15 травня 2015 року. Залишено без розгляду позов [PERSON] до ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]", членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання протиправною діяльність і бездіяльність ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" та визнання незаконними і протиправними прийняті ним рішення. Даною ухвалою постановлено продовжувати розгляд позову від 01.06.2016 в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зобов`язання публічно спростувати поширену ними неправдиву інформацію шляхом направлення колективної заяви в Долинське ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, в Долинський районний відділ Служби безпеки України, направлення на його ім`я відповідного листа, надання інтерв`ю в ТзОВ Телерадіокомпанії "РАІ", в яких би звучало вибачення в його адресу за попередньо поширену ними неправдиву і недостовірну інформацію та містилось спростування попередньо наданої ними такої інформації та недостовірних відомостей щодо нього. 12 лютого 2020 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] , представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвоката Андрійовича Я.Ф. надійшли заяви про їх намір у встановлений ЦПК України строк подати докази про понесені витрати на професійну правничу допомогу, які суд протокольною формою ухвали постановив долучити до матеріалів справи та зареєструвати, присвоївши їм відповідний номер провадження. Ухвалою суду від 14.02.2020 провадження у справі № 343/1102/16-ц в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання публічно спростувати поширену неправдиву інформацію щодо нього у той же спосіб, в який така неправдива і недостовірна інформація була поширена, а саме: шляхом направлення заяви в Долинське ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, в Долинський районний відділ Служби безпеки України, а також шляхом направлення на його ім`я відповідного листа та шляхом надання інтерв`ю в ТзОВ Телерадіокомпанії "РАІ", за його письмовою заявою закрито. Розгляд справи за позовними вимогами [PERSON] до членів правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] постановлено продовжувати зі стадії закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами. Неодноразово подавалися заяви про відкладення розгляду справи та оголошення перерви у судовому засіданні від усіх учасників справи, клопотання про ознайомлення з уточненими позовними вимогами, матеріалами справи. А також за клопотання позивача судом надавався час для мирного врегулювання спору та підписання між сторонами мирової угоди. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Предметом позовної вимоги, яка розглядається, є неправдива і недостовірна інформація та недостовірні відомості, поширені відповідачами, та пов`язане з цим зобов`язання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] публічно спростувати поширену ними неправдиву інформацію шляхом направлення колективної заяви в Долинське ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, в Долинський районний відділ Служби безпеки України, направлення на ім`я позивача відповідного листа, надання інтерв`ю в ТзОВ Телерадіокомпанії "РАІ", в яких би звучало вибачення в його адресу та містилось спростування попередньо наданої ними такої інформації та недостовірних відомостей щодо нього. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами по справі існують напружені відносини. Зокрема, позивач звинувачує відповідачів, які є членами правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]", у невирішенні проблем, які існують в будинку, в тому числі питання каналізаційної мережі у квартирі його сусідів [PERSON] та [PERSON] , у проведенні загальних зборів з порушенням вимог закону. При цьому відповідачі скаржаться на неправомірну та зухвалу поведінку [PERSON] , якого вони спочатку прийняли дружелюбно, навіть обрали головою ОСББ. Однак він почав діяти у власних інтересах, а після висловлених йому претензій відмовився повернути їм документи об`єднанння. Останній називав себе різними іменами, не надавав документів про власника квартири, в якій проживає, не сплачував за компослуги, зривав оголошення, які вони розміщують, нищив їхнє спільне майно. Крім того, незважаючи на похилий вік майже половини жителів будинку, позивач насміхався над ними, постійно знімав їх на відео, навіть коли вони перебували в себе вдома, голосно пізно ввечері включав російськомовну музику, що створювало для них певні незручності. Також [PERSON] в Україні ніде не працював, неодноразово змінював зовнішність: зачіску, бороду, відлучався на незначні проміжки часу у невідомому напрямку, що викликало у жителів будинку, зважаючи на події в Україні, певну зацікавленість на настороженість. 8 травня 2015 року в газеті "Свіча" прес-службою Управління СБУ в Івано-Франківській області надруковано оголошення "Повідомляйте про тероризм", відповідно до якого "з метою запобігання вчинення терористичних актів у регіоні, Управління СБУ в Івано-Франківській області звертається до мешканців Прикарпаття та просить громадян звертати увагу на підозрілих осіб. Особливо на тих, які прибули із зони АТО без членів сім`ї, із чітко вираженим російським акцентом, міцної статури, з валізами (дорожніми сумками, баулами) нестандартної форми та невідповідністю розмірів до ваги, з фізичними ушкодженнями (порізи, опіки, свіжі шрами, сліди від вогнепальних поранень), які могли бути отримані під час збройних сутичок. Також просять звертати увагу на підозрілі вантажі (вибухові пристрої, зброю, боєприпаси), які, можливо, надійшли із південно-східної частини України, Російської Федерації чи країн СНД. У випадку отримання корисної інформації просять повідомляти Управління СБУ за телефонами: (0342) 52-22-95 та 59-00-33" (т.2 а.с.4, т. 5 а.с.70, 241-242). Подібне оголошення поміщено і в агенції новин Фіртка.if .ua із вказівкою " СБУ просить прикарпатців повідомляти про підозрілих осіб ", зокрема, у повідомленні йдеться: " Шановні мешканці міста та області, якщо у вас з`явиться будь-яка інформація про осіб, які намагаються дестабілізувати обстановку в нашій області та про усі «підозрілі» ситуації - негайно повідомляйте в Управління СБ України в Івано-Франківській області за телефоном (52-22-95) та інші відповідні компетентні органи. Не допустимо проросійські мітинги та інші дестабілізуючі акції в нашій області. Не впустимо війну в наш дім!" (т.2 а.с.3). 25 червня 2015 року зареєстровано за вх. №17 заяву власників квартир будинку [ADDRESS] , в якій мешканці просять встановити особу громадянина, перевірити законність перебування [PERSON] на території України, перевірити джерела та законність його фінансових надходжень. Заяву обґрунтовують тим, що 5 серпня 2007 року в житловому комплексі, що розташований за адресою: [ADDRESS] , було створено ОСББ «Рідна оселя, [ADDRESS]». Вся інформація стосовно осіб, що входять до об`єднання, яка відповідно до чинного законодавства є доступною та потрібною для функціонування даного об`єднання, є відомою членам правління ОСББ. Та, нажаль, вони зіткнулись з проблемою, яка не може залишитись поза увагою. До квартири [ADDRESS] , що знаходиться за вказаною адресою, переїхав мешканець, який є громадянином Російської Федерації [PERSON] , який, проживаючи в будинку, на численні вимоги голови правління надати будь-яку інформацію стосовно права власності на нерухоме майно, тобто квартиру, яка входить до ОСББ, а також будь-які документи, які могли б підтвердили його особу та законність проживання в даній квартирі, жодним чином не реагує. Більш того, даний громадянин - особа не ординарна. В першу чергу, підозру викликає його активна підтримка РФ щодо подій на сході України. Він постійно веде агітаційно-пропагандистську роботу серед мешканців будинку та прилеглих дворів на підтримку країни агресора. Також незрозумілою є його постійна зміна зовнішнього вигляду: [PERSON] спочатку відрощує довге волосся та бороду, після чого зникає на кілька днів та повертається уже поголений та з обрізаним волоссям, при цьому у кожну таку свою поїздку він бере із собою великі сумки. Протягом всього часу свого проживання в їх будинку вчиняє протиправні дії проти мешканців та проти їхнього майна, чим провокує людей до агресивної поведінки, а саме: навмисно зламав дверний замок у під`їзді, позривав навісні замки у стайнях ( [PERSON] кв. № [ADDRESS] , та [PERSON] кв. [ADDRESS] ); заблокував металевими трубами двері [PERSON] кв. [ADDRESS] , та голові правління ОСББ [PERSON] ; постійно зриває інформацію, що вивішується для мешканців ОСББ стосовно роботи організації; в денний |час вмикає електроенергію в під`їзді і т.д. Ці дії на їх думку [PERSON] вчиняє для того, щоб спровокувати мешканців будинку до агресивної поведінки проти громадянина Російської федерації. Тому, зважаючи на ситуацію, що склалась в державі, вони, мешканці ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" на підставі ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", ст. 2 Закону України "Про Службу безпеки України", враховуючи, що до завдань СБУ також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України, і звертаються із даною заявою. Дана заява підписана власниками квартир будинку [ADDRESS] , серед яких : голова [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] - [NUMBER], [PERSON] -кв. [ADDRESS] , [PERSON] - [NUMBER] , а також інші особи (т.1 а.с.136-137). Згідно з відповіддю вих. №60/20-265/7/5/1-8630 від 15.07.15 щодо розгляду заяви, наданої УСБУ в Івано-Франківській області, голові правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] повідомлено, що управління в межах компетенції розглянуло колективну заяву мешканців ОСББ «Рідна оселя, [ADDRESS]», в якій просять надати правову оцінку окремим фактам діяльності громадянина [PERSON] . Із змісту заяви не вбачається обставин, які можуть вказувати на наявність в діях зазначеної особи ознак кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування яких віднесено до компетенції слідчих органів СБУ (п. 2 ст. 216 КПК України). Враховуючи те, що у наведених у заяві фактах містяться окремі ознаки злочинів проти громадського порядку та моральності (Розділ XII КК України), досудове розслідування яких, відповідно до п. 1 ст. 216 КПК України, віднесено до повноважень слідчих органів внутрішніх справ, заява направлена до УМВС України в Івано-Франківській області за належністю. Разом з тим, повідомлено, що інформація, яка стосується неправомірної діяльності проти основ національної безпеки України знаходиться на постійному контролі в УСБУ. Наведені у заяві дані враховано відповідними підрозділами управління у ході здійснення службової діяльності, та у разі виникнення передбачених законодавством підстав буде вжито вичерпних заходів реагування згідно з визначеними нормативно-правовими актами та повноваженнями (т.5 а.с.191). Супровідним листом вих. №60/120-265/7/5/1-8629 від 15.07.2015 Управлінням СБУ в Івано-Франківській області за належністю для розгляду направлено УМВС України в Івано-Франківській області вищевказану колективну заяву мешканців м. Долина, котрі входять до ОСББ «Рідна оселя, [ADDRESS]», в якій міститься прохання надати правову оцінку окремим фактам діяльності громадянина [PERSON] (т.1 а.с.135). Відповідно до листа вих. №3438 від 20.05.2016 Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, 11.08.2015 в Долинський РВ УМВС надійшла колективна заява мешканців м. Долина, які входять до ОСББ «Рідна Оселя, [ADDRESS]», з приводу дій [PERSON] . Дана заява була зареєстрована в журналі Єдиного обліку Долинського РВ УМВС за №3419 від 11.08.2015. За результатами розгляду прийнято рішення про списання матеріалів до справи згідно з ЗУ «Про звернення громадян» (МП2791/2015) (т.1 а.п.132). У листі №3419 від 11.08.2015 першим заступником начальника РВ, в.о. начальника СВ Долинського РВ УМВС Свистуном В.М. повідомлено начальнику Долинського РВ УМВС в Івано-Франківській області [PERSON] про те, що у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, неможливістю у зв`язку з цим внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернення направляють на адресу Долинського РВ УМВС в Івано-Франківській області за №3419 від 11.08.2015 для його розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян» та «Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організацій їх особистого прийому в системі міністерств внутрішніх справ України», затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 року №1777, або ж в порядку визначеному розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення. У випадку встановлення в ході розгляду даних матеріалів ознак кримінального правопорушення, їх необхідно невідкладно спрямувати до територіального органу досудового розслідування (з врахуванням положень ст. 216 КГІК України), під юрисдикцією якого знаходиться; місце вчинення кримінального правопорушення, для подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування (т.1 а.с.134). Згідно з даними висновку від 12.08.2015 ДІМ Долинського РВ УМВС в Івано-Франківській області, перевірку колективного звернення співвласників багатоквартирного будинку "Рідна оселя, Обліски , 14" завершено, факти, викладені у зверненні вважати такими, що носять цивільно-правовий характер, вирішення яких до компетенції органів внутрішніх справ не належить та рекомендовано автору звернення звернутися за захистом та поновленням порушених прав до суду (т.1 а.с.133). Письмові пояснення від 12.08.2015, надані [PERSON] ДІМ Долинського РВ УМВС в Івано-Франківській області по суті заданих запитань повністю співпадають зі змістом колективної заяви (т.1 а.с.138). У своїх письмових поясненнях від 12.08.2015, наданих ДІМ Долинського РВ УМВС в Івано-Франківській області, [PERSON] повідомив, що в 2012 році він тимчасово проживає в [ADDRESS] разом зі своєю дружиною та дітьми. На території України він перебуває згідно з тимчасовою посвідкою на постійне проживання, виданою 23.04.2012. Вказана квартира належить йому особисто. Він являється громадянином Литви, у Росії він не проживає і не прописаний там. З головою ОСББ «Рідна оселя» [PERSON] у нього є неприязні відносини, які виникли під час конфлікту за вирішення питання по ситуації, яка склалася в квартирі [ADDRESS] їх будинку. Неприязні стосунки з [PERSON] та членами правління, які виникли з часу його перебування головою правління ОСББ "Рідна оселя", тривають до даного часу. Всі факти, які викладенні у зверненні голови ОСББ «Рідна оселя» [PERSON] та мешканців будинку [ADDRESS] , які підписанні у зверненні, є неправдивими та свідчать про грубий наклеп на нього, що принижує його та його родини честь та гідність. Жодних протиправних дій щодо діяльності ОСББ «Рідна оселя», агітаційно-пропагандистської роботи на підтримку країни агресора, зривання оголошень з сараїв жителів будинку, він не вчиняв, тому вважає, що особи, які підписали дану заяву здійснили на нього наклеп, за який він змушений буде звернутися до суд (т.1 а.с.139). На обгрунтування своїх тверджень про неправомірні дії позивача відповідачем [PERSON] долучено заяву начальнику Долинського ВП від мешканів будинку [ADDRESS] про вчинення шахрайства від 15.06.2017 (т.5 а.с.67, 68), однак оскільки вона подана в інший період та обставини, викладені в ній, не є предметом дослідження у даній справі, суд не бере її до уваги. Згідно з ефірною довідкою №55 від 05.05.2016, наданою ТзОВ Телерадіокомпанія "РАІ", на обласному телеканалі "РАІ" дійсно у інформаційному випуску "Новини регіону" транслювався відео сюжет автора Наталія Гасуляк "Не порозумілися", дата трансляції: 27.04.2016 о 19.00 та 22.00 год та 28.04.2016 о 01.00, 03.00, 07.00, 10.00, 13.00 та 15.00 годин (т.1 а.с.141). Відповідно до долученого DVD-R диску 16Х 4,7 GB 180MIN, на якому міститься відео сюжет " Не порозумілися" (т.5 а.с.117) та який був переглянутий в судовому засіданні, встановлено, що журналіст розповідає про ситуацію, яка склалася в будинку [ADDRESS] , про сусідів, які не можуть порозумітися, та проблему, яка виникла між квартирою [ADDRESS] та [ADDRESS] . В сюжеті неодноразово виступає [PERSON] , інтерв`ю дає директор КП "УКМ" Корбут [PERSON] , голова правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] , мешканка квартири [ADDRESS] , по відео зв`язку свої пояснення надає [PERSON] , яка звинувачує якраз власницю квартири [ADDRESS] в тому, що після проведеного нею ремонту у своїй квартирі, у них виникла проблема з каналізацією, виступає також адвокат Кажук В.Б. Щодо тверджень, які прозвучали від голови правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] , то саме журналіст зазначає, що голова ОСББ звинувачує сусіда (не вказуючи прізвища), що він самовільно розкопав труби, та звучить пряма мова [PERSON] "Він втрутився, а згідно зі статутом ОСББ людина, яка порушила каналізаційну ... або втрутилася, або зробила щось таке недобре, має відшкодувати за власний кошт", тобто він не називає прізвище ім`я та по батькові особи, про яку веде мову. В судовому засіданні були допитані свідки, однак жоден з них не надавав показів, які б стосувалися предмета спору. Щодо спірних правовідносин висловлювалися треті особи, які давали пояснення аналогічні поясненням відповідачів, однак позов, в якому вони були залучені як треті особи та з приводу якого з`ясовувалася їх думка, залишено без розгляду, а клопотань про їх допит в якості свідків за даними позовними вимогами сторонами не заявлялося. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поширення відповідачами неправдивої та недостовірної інформації відносно позивача та щодо наявності підстав для її спростування ними. Оцінка суду: вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, взявши до уваги заперечення відповідачів та надані ними докази на підтвердження своїх заперечень, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. За змістом ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28 Конституція України). Відповідно до ст. 201 ЦК України, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно зі ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір (ст. 34 Конституція України). Разом з тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно зі ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі. У ч.1 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч.4 ст. 277 ЦК України). Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» та у справі «Українська Прес-Група проти України» зазначено, що існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідачів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод В цілому, тлумачення ст. 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Згідно зі ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Отже, як свідчить ст. 40 Конституції України, у випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 523/4380/15-ц від 20.12.18. Аналогічне роз`яснення висловлено і Верховним Судом України (абзац 2 пункту 16 постанови Пленуму № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Як визначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації (абз. 2 п. 16 вказаної Постанови). Згідно з рішенням Конституційного Суду від 10 квітня 2003 року звернення до правоохоронного органу про порушення прав особи не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію. Хоча Конституційний Суд дійшов такого висновку у контексті тлумачення положень Цивільного кодексу 1963 року (стаття 7), який втратив чинність до того, як відбулися оскаржувані події, заявник міг обґрунтовано сподіватися, що цей висновок так само буде застосовний і до «нового» Цивільного кодексу 2003 року. Така правова позиція підтверджується постановою Пленуму Верховного Суду від 27 лютого 2009 року (Сірик проти України, N 6428/07, § 37, ЄСПЛ, від 31 березня 2011 року). Подібне твердження міститься в Постанові Пленуму Верховного суду України від 26.12.97, зокрема, в якій сказано, що за змістом ст. 7 ЦК України та згідно з роз`ясненнями, даними у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 р. N 7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій", звернення громадянина до правоохоронних органів про захист своїх прав від неправомірних дій інших осіб, у тому числі показання свідка під час попереднього слідства, не може вважатись поширенням неправдивих відомостей. Отже, даючи оцінку зверненню власників квартир у будинку [ADDRESS] , серед яких були і відповідачі, до управління СБ України із заявою про перевірку правомірності перебування позивача в Україні, встановлення його особи та законності джерел його фінансових надходжень, що входить до компетенції правоохоронних органів, враховуючи ситуацію, яка тривала на той час в Україні, поведінку [PERSON] , суд вважає, що в даному випадку відсутній факт поширення недостовірної інформації відповідачами, що порушує особисті немайнові права позивача, або завдає шкоди його особистим немайновим благам, чи перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, що має для нього негативні наслідки, оскільки дії відповідачів та зміст їхньої заяви в СБУ в цілому свідчать про реалізацію ними конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не є поширенням недостовірної інформації. В заяві вони виклали свої оціночні судження, припущення, які просили перевірити в межах компетенції відповідного правоохоронного органу. Будь-якого звернення в Долинський РВ УМВС щодо [PERSON] у 2015 році відповідачі не писали, жодної інформації туди не направляли особисто. На адресу Долинського РВ УМВС заяву власників квартир будинку по [ADDRESS] . Долина перенаправило управління СБУ для розгляду в межах їхньої компетенції, відповідно відсутні підстави для направлення відповідної заяви відповідачами до відділення поліції із спростуванням інформації щодо позивача. Тим більше, останній ні у позовній заяві, ні в заяві про уточнення позовних вимог, не зазначив яку саме недостовірну інформацію він просить спростувати. Таким чином, в частині звернення в органи Служби безпеки України, відповідачі скористалися своїм конституційним правом, відповідно немає підстав для спростування поширеної інформації та будь-яких вибачень з їх сторони перед позивачем. Щодо інтерв`ю в ТзОВ телерадіокампанії "РАІ", то суд, враховуючи вищеописані вимоги законодавства, дійшов до висновку, що і в цій частині позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення. Зокрема, крім вищевикладених положень Коституції України, ЦК України та Закону України «Про інформацію», суд керується положеннями ст. 2 Закону України «Про інформацію», згідно з якими основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя. Статтею 27 Закону України «Про інформацію» передбачено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» телерадіоорганізація, зокрема, зобов`язана: а) дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; в) поширювати об`єктивну інформацію. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч. 2 ст.10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві. Поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. Свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов його прогресу та самореалізації кожного. Предмет пункту другого статті 10 застосовується не тільки до «інформації» чи «ідей», які були отримані зі згоди чи розглядаються як необразливі чи як малозначущі, але й до тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та відкритості думок, без чого неможливе «демократичне суспільство». Як передбачено в статті 10, ця свобода має винятки, які проте повинні чітко тлумачитись, та потреба в таких обмеженнях має бути переконливо встановлена, про що йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини "Ляшко проти України". Отже, ініціаторами вказаного сюжету не були члени ОСББ та самі відповідачі. Темою відзнятого сюжету є розповідь про ситуацію, яка склалася між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] під назвою "Не порозумілися". В інтерв`ю, наданому журналісту в сюжеті, голова правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] роз`яснює положення статуту ОСББ щодо ситуації. В самому сюжеті звучать звинувачення в сторону різних осіб, з вини чиєї виникла дана несправність з трубою. Голова правління ОСББ "Рідна оселя, [ADDRESS]" [PERSON] не вказує конкретно прізвище, ім`я та по батькові особи, в тому числі позивача, а лише повідомляє, що "він втрутився, а згідно статуту ОСББ людина, яка порушила каналізаційні ..., або втрутилася, або зробила щось таке недобре, має відшкодувати за власний кошт". Тобто, ним висловлені оціночні судження з врахуванням положень статуту об`єднання, за якими, хто допустив певні порушення, той і повинен відшкодовувати шкоду. [PERSON] не тільки не вказував прізвища [PERSON] , але й будь-яким іншим чином не ідентифікував його у своїй відповіді на питання журналіста. Висновок же останнього також зроблено з приводу сусіда без зазначення якого саме: його прізвища, імені, квартири, в якій він проживає, тощо. Відповідно твердження, що звинувачення звучать в адрес [PERSON] , є безпідставними. Тим більше, [PERSON] не був ініціатором даного інтерв`ю, а, як пояснили представники відповідачів, зачитав складений комісією акт, уривок з якого озвучили у сюжеті. [PERSON] висловлював свою думку з приводу непорозуміння, яке склалося між сусідами, та порядку його вирішення, а без права на вільне висловлювання своєї думки неможливе демократичне суспільство, навіть якщо така думка когось хвилює. [PERSON] та [PERSON] взагалі в даному відосюжеті не виступали, а [PERSON] пояснювала щодо своїх дій та спростовувала звинувачення у свою сторону щодо пошкодження каналізаційної труби. Відтак відсутні підстави для надання відповідачами інтерв`ю ТРК "РАІ" з вибаченнями в сторону [PERSON] та спростування недостовірної інформації. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити повністю. Щодо понесених стронами судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові - на позивача. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, відповідно відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача, понесених ним судових витрат. Щодо понесених судових витрат стороною відповідача, то згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Беручи до уваги, що представники відповідачів та самі відповідачі заявили про те, що їх розмір та його документальне підтвердження ними буде надано після ухвалення рішення, суд на підставі п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, вважає за необхідне у резолютивній частині вказати про призначення судового засідання для вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 6, 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,ст.ст. 3, 28, 40 Конституції України, ст.ст. 68, 200, 201, 277, 297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 2, 27, 30 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 № 2657-XII, ст. 59 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" від 21.12.1993 № 3759-XII та

Outcome: dismissed