Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

24 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з комунального підприємства (надалі - КП) "Очаківводоканал" 3823,30 грн. недоплаченої додаткової заробітної плати. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 17 грудня 2012 року по 10 вересня 2014 року вона працювала на посаді провідного фахівця-економіста КП "Очаківводоканал". Відповідно до колективного договору даного підприємства на 2012-2014 роки передбачено додержання в оплаті праці Галузевої угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 року. Проте, затверджений штатними розписами підприємства у 2012-2014 роках її посадовий оклад був визначений без врахування умов Галузевої угоди. Внаслідок чого посадовий оклад визначено на заниженому рівні. Таким чином за період її роботи на підприємстві їй не була нарахована та виплачена додаткова заробітна плата в розмірі 3823,30 грн. З врахуванням відрахувань ЄСВ та ПДФО недоплачена заробітна плата складає 3132,81 грн. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача вказану суму. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково зазначила, що за час роботи на підприємстві виконувала суміщення професій касира, головного бухгалтера, інспектора кадрів в різні періоди. Представник відповідача - КП "Очаківводоканал" - в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі посилаючись на фінансові труднощі та неможливість підприємства проводити виплати всіх платежів. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Як вбачається з копії трудової книжки позивачка [PERSON] з 17 грудня 2012 року по 10 вересня 2014 року працювала на посаді провідного фахівця-економіста КП "Очаківводоканал", та була звільнена за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України. Згідно копій наказів від 30 квітня 2013 року №41, 31 липня 2013 року №82, 13 серпня 2013 року №89, 30 серпня 2013 року №95, 12 вересня 2013 року №96, 23 жовтня 2013 року №109, 04 листопада 2013 року №114, 15 квітня 2014 року №48, 21 травня 2014 року №58 про покладання обов'язків, позивачка виконувала обов'язки за тимчасово відсутніх працівників. За змістом ст.2 КЗпП України, ст.43 Конституції України, право громадян України на працю передбачає оплату праці не нижче встановленого державою мінімального розміру. З метою регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів на підприємстві, відповідно до ст.10 КЗпП України, укладається колективний договір. Згідно зі ст.7 Закону України «Про колективні договори і угоди», у колективному договорі встановлюються, зокрема, нормування і оплата праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат, а також гарантій, компенсацій і пільг. Згідно зі ст.18 КЗпП України, положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. За змістом ч.2 ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Угодою на галузевому рівні, згідно зі ст.8 Закону України «Про колективні договори і угоди», регулюються галузеві норми щодо нормування і оплати праці, встановлення для підприємств галузі (підгалузі) мінімальних гарантій заробітної плати відповідно до кваліфікації на основі єдиної тарифної сітки по мінімальній межі та мінімальних розмірів доплат і надбавок з урахуванням специфіки, умов праці окремих професійних груп і категорій працівників галузі (підгалузі); встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці. За змістом ч.3 ст.9 Закону, після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором, угодою. Як вбачається з матеріалів справи, на КП "Очаківводоканал" діє Колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом КП "Очаківводоканал" на 2012-2014 роки, що схвалений загальними зборами трудового колективу КП "Очаківводоканал", протокол №2 від 17 вересня 2012 року і 10 жовтня 2012 року зареєстрований в управлінні праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради (далі - Колективний договір). У п.6.8 Колективного договору, сторонами встановлено коефіцієнти співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду за видами робіт та окремими професіями до встановленої мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду згідно з Додатком №2. Відповідно до п.6.10 Колективного договору, розміри тарифної ставки і схеми посадових окладів працівників встановлюються з урахуванням міжрозрядних, міжкваліфікаційних співвідношень, визначених галузевою угодою - додатки №1, №2, №2а та ст.96 КЗпП України за погодженням з профкомом. Згідно з Додатком №2 до Колективного договору - Коефіцієнти співвідношень розмірів мінімальних місячних посадових окладів керівних працівників, професіоналів і фахівців мінімальної тарифної ставки 1 розряду робітника основного виробництва (мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії), коефіцієнт такого співвідношення щодо економіста має становити 2,0. Статтею 13 Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік" мінімальну заробітну плату встановлено з 01 квітня - 1094 грн., з 01 липня - 1102 грн., з 01 жовтня - 1118 грн., з 01 грудня - 1134 грн. Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" мінімальну заробітну плату встановлено з 01 січня - 1147 грн., з 01 грудня - 1218 грн. Статтею 18 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі - 1218 грн. Встановлений спеціальним законом і закріплений в договорі розмір мінімальної заробітної плати є базою обчислення посадового окладу з урахуванням положень галузевої угоди та колективного трудового договору. Отже, посадовий оклад провідного фахівця-економіста обчислюється з урахуванням встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати, а також встановлених Галузевою угодою та колективним трудовим договором коефіцієнтів співвідношення мінімального посадового окладу економіста відділу до мінімальної заробітної плати (мінімальний розмір заробітної плати х 1,2 х 1,35 х 2). Як вбачається з копії додатку №2 до Галузевих угод на 2013-2015 роки, коефіцієнт співвідношень мінімальної тарифної ставки робітника І розряду (місячної тарифної ставки) за видами робіт та окремими професіями до встановленої Галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника І розряду становить 1,35. Проте нарахована та виплачена додаткова заробітна плата за суміщення професій [PERSON], посадовий оклад провідного фахівця-економіста визначена без врахування коефіцієнту співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника І розряду (місячної тарифної ставки) за підгалузями, видами робіт до встановленої угодою мінімальної тарифної ставки робітника І розряду на рівні 1,35 тобто, посадовий оклад в частині додаткової заробітної плати провідного фахівця-економіста, а саме позивачки визначено на заниженому рівні порівняно з гарантіями Галузевої угоди, що призводить до порушення ст.21 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ч.4 ст.97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Включаючи до Колективного договору норми Галузевої угоди, а саме Додатку №2 до неї, сторони, таким чином, погодилися, що норми Додатку №2 до Галузевої угоди є для них обов'язковими, а відтак, у разі порушення, підлягають захисту, в тому числі в судовому порядку. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на накази про введення на підприємстві фінансових труднощів, як на підставу не враховувати при обчисленні додаткової заробітної плати коефіцієнт 1,35 передбачений Галузевою угодою та оцінює їх критично виходячи з наступного. Пунктом 6.12 Колективного договору передбачено, що у разі збитковості і на період подолання фінансових труднощів підприємства (ч.2 ст.14 Закону «Про оплату праці»), керівник має видати наказ про припинення до 6 місяців додержання міжпосадових (міжрозрядних) співвідношень в оплаті працівників в бік зростання. Оскільки, в досліджених наказах «Про введення фінансових труднощів на КП «Очаківводоканал»» від 01 травня 2012 року №2/3, 27 вересня 2012 року №52/1, 31 грудня 2012 року №80, 27 червня 2013 року №68/1, 29 листопада 2013 року №127, 30 травня 2014 року №60 не зазначено про припинення додержання міжпосадових (міжрозрядних) співвідношень в оплаті працівників в бік зростання, таке твердження представника відповідача є необґрунтованим та безпідставним З урахуванням викладеного та довідки від 14 жовтня 2014 року №470 про доходи за період роботи з 17 грудня 2012 року по 10 вересня 2014 року на підприємстві КП "Очаківводоканал", а також враховуючи, що представник відповідача не заперечувала факт суміщення посад позивачкою, сума недоплаченої позивачці додаткової заробітної плати з врахуванням наданого суду розрахунку становить за квітень 2013 року та липень-листопад 2013 року фактично отримано 5561,60 грн., що з врахуванням коефіцієнту 1,35 має бути 7508,16 грн., різниця (7508,13-5561,60=1946,56 грн.); грудень 2013 року та квітень-серпень 2014 року фактично отримано 4008 грн., що з врахуванням коефіцієнту 1,35 має бути 5410,80 грн., різниця (5410,80-4008=1946,56 грн.); у вересні 2014 року фактично отримано 1354,12 грн., що з врахуванням коефіцієнту 1,35 має бути 1828,06 грн., різниця (1828,06-1354,12=473,94 грн.); а всього на загальну суму 3823,30 грн., що відрахуваннями єдиного соціального внеску 3,6% та податку на доходи фізичних осіб 15% становить 3132,81 грн. Дослідивши сукупність наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки від сплати судового збору при зверненні до суду із цим позовом позивачка звільнена, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved