Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2015 р. звернувся до суду із вимогами до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які протягом розгляду справи скорегував, і просить стягнути на його користь 1 087,48 грн. компенсації втрати частини доходів, 6 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював головним фахівцем з економічної безпеки управління споживчого кредитування Київського регіону департаменту розвитку мережі споживчого кредитування правобережної України публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", 3.03.2014 р. звільнений з посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, рішенням суду від 22.01.2015 р. зобов'язано відповідача видати йому готівкою одноразовою операцією через касу належне йому матеріальне забезпечення у розмірі 2 832,00 грн., на його користь стягнуто суму компенсації втрати частини доходів у розмірі 345,50 грн., а підставою для звернення до суду стало порушення відповідачем його прав, передбачених законодавством України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зокрема: порушені комісією з соціального страхування публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" встановленого ч.1 ст.52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" 10-денного строку на розгляд документів для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, оскільки подані ним документи для призначення матеріального забезпечення у зв'язку з перебуванням на лікарняному товариство "Дельта Банк" розглянуло тільки 12.08.2014 р., порушивши встановлені строки більше ніж на 5 повних календарних місяців (з березня по серпень 2014 р.); невиплаті товариством "Дельта Банк" нарахованої суми допомоги по тимчасовій непрацездатності за час перебування на лікарняному, й судами обох інстанцій було встановлено та визнано доведеним факт: порушення відповідачем товариством "Дельта Банк" вимог ч.1 ст.52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", п.3.1.1 Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за №25 від 23.06.2008 р.; а також того, що саме внаслідок неправомірних дій товариства не отримав належне йому матеріальне забезпечення і фактично був позбавлений володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому грошовими коштами. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового розгляду справи оповіщений у встановленому порядку, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" не з'явився, про час і місце судового розгляду справи оповіщений у встановленому порядку. Встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2015 р., яке набуло чинності, задоволено позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", третя особа: Центральна міжрайонна виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про зобов'язання вчинити дії, зобов'язано публічне акціонерне товариства "Дельта Банк" видати [PERSON] готівкою одноразовою операцією через касу належне йому матеріальне забезпечення у розмірі 2 832,00 грн., стягнуто з публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь [PERSON] суму компенсації втрати частини доходів у розмірі 345,50 грн. При винесенні рішення суд вважав встановленим, що [PERSON] з 18.11.2013 р. по 3.03.2014 р. перебував на посаді головного фахівця з економічної безпеки управління споживчого кредитування Київського регіону департаменту розвитку мережі споживчого кредитування правобережної України публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", з 1.02.2014 р. по 14.02.2014 р. він перебував на лікарняному по догляду за хворою дитиною та 17.02.2014 р. отримав у Дитячій поліклініці медичної мережі "Добробут" листок непрацездатності серії АГЕ №976524 від 1.02.2014 р., зазначений листок непрацездатності публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" отримано 24.02.2014 р., протоколом засідання комісії із соціального страхування товариства "Дельта Банк" №69 від 12.08.2014 р. прийнято рішення про тимчасову відмову (до усунення недоліків) у наданні [PERSON] матеріального забезпечення та того ж дня в черговий раз листок непрацездатності направлено останньому на дооформлення. Суд дійшов висновку про порушення публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" при розгляді 12.08.2014 р. листка непрацездатності серії АГЕ №976524 від 1.02.2014 р., отриманого 24.02.2014 р., приписів ч.1 ст.52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", й в ході судового розгляду цивільної справи було встановлено, що підставою для неодноразового повернення товариством "Дельта Банк" листка непрацездатності стало те, що такий був оформлений з порушенням пп.2.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України №455 від 13.11.2001 р., при цьому суд знайшов безпідставними посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень на невідповідність листка пп.2.2 Інструкції та, як наслідок, неодноразове його направлення [PERSON] на дооформлення, оскільки такі дії банку не узгоджуються з вимогами Закону. Судом також встановлено, що виплата відповідачем матеріального забезпечення по листку непрацездатності серії АГЕ №976524 від 1.02.2014 р. відбулась 3.11.2014 р. шляхом зарахування коштів на картковий рахунок позивача, при цьому карткові рахунки [PERSON], відкриті у товаристві "Дельта Банк", закрито 27.10.2014 р., що унеможливило отримання позивачем належних йому грошових коштів. [PERSON], звертаючись у травні 2015 р. із вимогами про стягнення суми компенсації втрати частини доходів, свої вимоги обґрунтовує тим, що чинне законодавство України не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення, а відповідач товариство "Дельта Банк" виплатив належне йому матеріальне забезпечення тільки 12.06.2015 р., тому зобов'язаний сплатити суму компенсації втрати частини доходів за весь час порушення строку його виплати. Згідно ч.5 ст.52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" суми матеріального забезпечення, не одержані з вини органу, що призначає матеріальне забезпечення, виплачуються застрахованій особі за минулий час з дотриманням вимог законодавства про індексацію грошових доходів населення. Згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою КМ України №159 від 21.02.2001 р., розмір компенсації за грудень 2014 р., січень, лютий, березень, квітень, травень 2015 р., яка підлягає стягненню на користь [PERSON], складає 1 087,48 грн., або 2 832,00 грн./100 х 38,4, й суд знаходить доведеним в судовому засіданні факт провини відповідача у несвоєчасному отриманні [PERSON] матеріального забезпечення, тому вимоги позову про стягнення суми компенсації втрати частини доходів суд находить обґрунтованими, в судовому засіданні доведеними. [PERSON], звертаючись у травні 2015 р. із вимогами про стягнення 6 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, свої вимоги обґрунтовує тим, що неправомірна відмова відповідача від здійснення нарахування і виплати належної матеріальної допомоги негативно вплинуло на його морально-психологічний стан та завдало йому значних моральних страждань, як наслідок, погіршення його фінансового стану і значних зусиль, яких він доклав для відновлення свого порушеного права власності, що стали втрата ним душевного спокою, перебування у постійному стресовому стані, а також погіршення психологічної атмосфери у сім'ї. Оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача йому спричинено значну моральну шкоду, вважає, що відповідач має виплатити йому компенсацію на її відшкодування, яку він оцінює у 6 000,00 грн., при визначенні розміру компенсації за завдану відповідачем моральну шкоду позивач виходив із принципу розумності і справедливості, глибини і тривалості моральних страждань, докладанням значних фізичних і психологічних зусиль для відновлення реалізації свого права власності, а також врахував умисний характер дій відповідача, цинічне неадекватне заперечення товариством очевидних фактів грубого порушення його законних прав і безпідставна відмова їх добровільного (досудового) відновлення. Суд, враховуючи, що [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав у грудні 2014 р., ту обставину, що відповідач виплатив позивачу належне йому матеріальне забезпечення за час перебування на лікарняному тільки у червні 2015 р., порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, на користь [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода. Суд, вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, виходить із наданих позивачем доказів в підтвердження своїх вимог, терміну заподіяних страждань, їх характеру, виходить із принципу розумності і справедливості і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 6 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved