Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом ,в якому просить зобов'язати Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" виключити із суми заборгованості [PERSON] Володимирівниза послуги з централізованого опалення належної їй квартири № 43, будинку № 24 м. Камянське заборгованість попередніх власників зазначеної квартири у сумі 24 698,86 грн., що виникла за період часу до 12 вересня 2017 року, та не включати такий борг до суми заборгованості [PERSON] за послуги з теплопостачання її квартири в майбутньому; стягнути з Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" на користь [PERSON] судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок та понесених витрат на правову допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. На обґрунтування позову зазначила, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 12.09.2017 року [PERSON], приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 732, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, 12.12.2016 р., номер запису про право власності 17963360. Квартира була придбана [PERSON] у її власника: [PERSON] (ІПН [NUMBER]) , якій вона належала на підставі договору дарування квартири, посвідченого 17.05.2014 р. [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 257, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, 17.05.2014 р., номер запису про право власності 5688644, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 355494212104, -1/4 частка; договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 12.12.2016 р. [PERSON], приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 894, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, 12.12.2016 р., номер запису про право власності 17963360, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 355494212104,- 3/4 частки. Згідно договору купівлі-продажу [PERSON] не брала на себе обов'язків погашення заборгованості продавця квартири ([PERSON]Ю.) по оплаті комунальних послуг, що утворилася до укладення договору. Після придбання квартири та її реєстрації у встановленому законом порядку, [PERSON] постала перед фактом заборгованості попередньої власниці зазначеної квартири за теплопостачання (КП ДМР Тепломережі) та водопостачання (КП ДМР Міськводоканал). Так, станом на 01.09.2017 р. згідно Довідки № 74263/2017-09-11/3611 від 11.09.2017 р. заборгованість по комунальним платежам попередньої власниці ([PERSON]Ю.) квартири № 43, будинку № 24 м. Камянське складає: КП ДМР Міськводоканал -27498,93 грн.; КП ДМР Тепломережі -24698,86 грн. Бажаючи врегулювати питання заборгованості [PERSON] звернулась до Відповідачів з проханням не пред'являти заборгованість, яка виникла з вини попереднього власника придбаної нею квартири, однак Відповідачі відмовилися та пояснили, що у підприємства відсутні правові підстави для цього. [PERSON] не вчиняла правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг за теплопостачання (КП ДМР Тепломережі) та водопостачання (КП ДМР Міськводоканал) попередніх власників (наймачів) квартири № 43, будинку № 24 м. Камянське. Діючим законодавством не передбачено обов'язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Таким чином, на [PERSON] не може бути покладено обов'язок по сплаті заборгованості за надані послуги теплопостачання (КП ДМР Тепломережі) та водопостачання (КП ДМР Міськводоканал) квартири № 43, будинку № 24 м. Камянське, в період часу до 12 вересня 2017 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 9 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 26.01.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від КП КМР "Тепломережі" в якому зазначено, що КП КМР «Тепломережі» заперечує проти позовних вимог з наступних підстав: В звязку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням, переоформлення відбувається лише в ПІБ власника або квартиронаймача та не знімає з нового власника квартири відповідальності за сплату комунальних послуг за весь цей час. Договором купівлі-продажу квартири від 12.09.2017 року НМА 518793, посвідченого приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу [PERSON] визначено не тільки, що Продавець несе відповідальність за достовірність документів, які підтверджують право власності на відчужувану квартиру, та всієї наданої ними інформації стосовно предмета цього договору (п.3.5.1. Договору). А також пунктом 3.4.2. Договору встановлено, що Покупець має право вимагати від Продавця виконання інших обовязків за цим Договором. Таким чином, при укладанні договору купівлі-продажу на дану квартиру, позивач повинен був переконатися в тому, що разом з новою квартирою до нього не перейдуть борги за комунальні послуги попередніх власників, тобто отримати документи про відсутність або існування заборгованості по комунальним платежам. До того ж, позивач надає до суду в якості доказів по справі довідку ТОВ «ЄРЦ КП» №74263/2017-09-11/3611 від 11.09.2017 р. та таким чином підтверджує обізнаність у заборгованості по комунальним платежам, зокрема, за централізоване теплопостачання у сумі 24698,86 грн., яка існувала до купівлі-продажу нею квартири (Договір від 12.09.2017р.). Вважають, що за таких обставин позивач взяла на себе зобовязання щодо її сплати. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості за послуги попередніх власників. Тому списати, не обліковувати, не нараховувати або виключити заборгованість попередніх власників у КП КМР «Тепломережі» не має жодних правових підстав. Особовий рахунок позивача № 84862 є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, а в даному випадку взагалі неможливо. Станом на .листопад 2017 року на особовому рахунку позивача № 84862 рахується заборгованість у розмірі 25 987.64 грн. (виписка з особового рахунку додається). Щодо стягнення з відповідача судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання юридичних послуг позивачем укладений з ТОВ «Юридична фірма «КС Партнере», а не з адвокатом або адвокатським борю чи адвокатським об'єднанням. Отже, чинне цивільне процесуальне законодавство надає можливість відшкодування сторонам витрат на оплату послуг адвоката. Тобто, в такому випадку не можуть бути стягнуті судові витрати на зазначену в позовній заяві правову допомогу. Вважають за доцільне зазначити, що з 15.12.2017 року Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», на який посилається позивач, втратив чинність згідно із Законом України від 03.10.2017 року №2147- VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Також, відповідно, норми Цивільного процесуального кодексу України, на які посилається позивач у своєму позові, уточненнях до нього та поясненнях, втратили чинність. Враховуючи вищевикладене, вважають, вимоги щодо зобовязання відповідача виключити із суми заборгованості позивача за послуги теплопостачання належної позивачу квартири за адресою: [ADDRESS] заборгованість попередніх власників, що виникла до 12 вересня 2017 року, є не законними. 22.01.2018 року позивачем [PERSON] були надані суду письмові пояснення в яких зазначено, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 12.09.2017 р. [PERSON], приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 732, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, 12.12.2016 р., номер запису про право власності 22285035. Квартира була придбана [PERSON] у її власника: [PERSON] (ІПН [NUMBER]), якій вона належала на підставі: договору дарування квартири, посвідченого 17.05.2014 р. [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 257, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, 17.05.2014 р., номер запису про право власності 5688644, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 355494212104, -1/4 частка; договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 12.12.2016 р. [PERSON], приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 894, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, 12.12.2016 р., номер запису про право власності 17963360, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 355494212104,- 3/4 частки. Згідно договору купівлі-продажу [PERSON] не брала на себе обов'язків погашення заборгованості продавця квартири ([PERSON]Ю.) по оплаті комунальних послуг, що утворилася до укладення договору. Під час укладання договору купівлі-продажу квартири, між [PERSON] та [PERSON] не було зазначено, щодо будь-якої заборгованості по комунальним послугами по квартирі, в звязку виходить, що передача будь-якої заборгованості та її наявності не входив до умов договору. Жодних угод (правочинів) між [PERSON] та [PERSON] і відповідачем (в тому числі договору про реструктуризвцію заборгованості) не укладалося. Після придбання квартири та її реєстрації у встановленому законом порядку, [PERSON] постала перед фактом заборгованості попередньої власниці зазначеної квартири за теплопостачання (КП ДМР Тепломережі). Так, станом на 01.09.2017 р. згідно Довідки № 74263/2017-09-11/361 1 від 11.09.2017 р. заборгованість по комунальним платежам попередньої власниці ([PERSON]Ю.) квартири [ADDRESS] складає: КП ДМР Тепломережі 24698,86 гри. Бажаючи врегулювати питання заборгованості [PERSON] звернулась у письмовому вигляді ( надіслала листа з заявою від 17.10.2017 року) до Відповідачів з проханням не пред'являти заборгованість, яка виникла з вини попереднього власника придбаної нею квартири та з проханням відкрити на її імя новий особовий рахунок для можливості проводити оплату поточних платежів, однак Відповідач, відповіддю № 00.08.2847 від 02.11.2017 року, на заяву від 17.10.2017 року відмовив та пояснив, що у підприємства відсутні правові підстави для цього. При цьому, КП ДМР Тепломережі зобовязанні були у відповідності до чинного законодавства: відкривати або переоформити особовий рахунок на квартиру; виключити заборгованість попереднього власника квартири. До придбання квартири [ADDRESS] , [PERSON] не була власницею вказаної квартири до укладання вищезазначеного договору купівлі-продажу та не була споживачем послуг з теплопостачання до укладання договору купівлі-продажу, яку надавав КГІ ДМР Тепломережі. [PERSON] не вчиняла правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг за теплопостачання (КП ДМР Тепломережі) квартири № 43, будинку № 24 м. Камянське. З моменту придбання квартири та набуття права власності на неї, [PERSON], щомісячно сплачувала за надані послуги теплопостачання КП КМР «Тепломережі». Діючим законодавством не передбачено обов'язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Тому, на [PERSON] не може бути покладено обов'язок по сплаті заборгованості за надані послуги теплопостачання (КП ДМР Тепломережі) квартири № 43, будинку № 24 м. Камянське, в період часу до 12 вересня 2017 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири. Також, 12 жовтня 2017 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «КС партнере» укладено договір №1210/17 про надання юридичних послуг відносно виключення із суми заборгованості [PERSON] за послуги з централізованого опалення належної їй квартири № 43, будинку № 24 м. Камянське заборгованість попередніх власників зазначеної квартири у сумі 24698,86 гр., що виникла за період часу до 12 вересня 2017 року. Згідно умов Договору, позивач (замовник) 12 жовтня 2017 року., перерахував на банківський рахунок виконавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «КС партнере», грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., що підтверджується копією квитанції. За наслідками виконання умов Договору, його сторонами 12 жовтня 2017 року було підписано акт прийому-передачі наданих послуг N1210/17 від 19 жовтня 2017 року, згідно якого виконавець: ознайомився з наданими документами та дослідив судову практику відносно аналогічних справ; надав усну консультацію Замовнику відносно виключення із суми заборгованості [PERSON] за послуги з централізованого опалення у сумі 24 698,86 гр., що виникла за період часу до 12 вересня 2017 року; підготував запити до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Тепломережі» щодо виключення заборгованості [PERSON] за послуги належної їй квартири № 43, будинку № 24 м. Камянське заборгованість попередніх власників зазначеної квартири у сумі 24 698,86 гр., що виникла за період часу до 12 вересня 2017 року; написав та підготував позовну заяву з додатками до неї для направлення до суду. Виконавець витратив на надання юридичних послуг 20 (двадцять) годин часу з розрахунку 500 (пятсот) гривень за одну годину роботи, що загалом склало 10000,00 грн. За таких обставин, наявні правові підстави для здійснення відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу, які, у випадку правомірності дій банку, позивач би не поніс. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні обгрунтуванню позову та письмовим поясненнямм. Наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 11.12.2017 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення, відповідно до яких вказано, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише в ПІБ власника або квартиронаймача. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості за послуги попередніх власників. Тому списати або не переводити заборгованість попередніх власників у КП КМР «Тепломережі» не має жодних підстав. Тому вважають, що твердження позивача про неправомірне перешкоджання відповідачем у переоформленні особового рахунку на його ім'я є безпідставним. Суд, враховуючи думку сторін, заслухав представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу № НМА 518793 від 12.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки № 74263/2017-09-11/3311 від 11.09.2017 про заборгованість по комунальним платежам на 01.09.2017 року складає: КП КМР "Міськводоканал" - 27498,93 грн.; КП КМР "Управляюча компанія ПО ОЖФ" - 942,93 грн.; КП КМР "Тепломережі" - 24698,86 грн. (а.с.13) Згідно статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості (ч.1 ст.270 ЦК України). Цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи (ч.2 ст.270 ЦК України). Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним» (ч.3 ст.270 ЦК України). Згідно ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений саме ст.16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Зобов'язання відповідача виключити із суми заборгованості за послуги теплопостачання заборгованість попередніх власників не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Крім того, чинним законодавством не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Фактичні обставини, пов'язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред'явленні відповідачем позову про їх стягнення. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача. На даний час до суду у відношенні позивача підприємство не подавало позов про стягнення заборгованості. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обовязки, оскільки відповідач надає послуги теплопостачання. а позивач їх отримує та користується. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-ІV споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.24 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV основними обов'язками споживача теплової енергії є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Статтею 20 Закону України № 1875 визначені обовязки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладання договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановленні договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ № 1875 плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 3, 9-23, 29, 31 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 передбачена плата за використання теплової енергії, водопостачання, яка вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Платежі за комунальні послуги повинні вноситися щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Також зазначені обовязки споживача визначені пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ від 24 січня 2006 року № 45, відповідно до якого власник та наймач квартири (орендар) зобовязаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово- комунальних послуг. Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. то в цій частині позовних вимог також треба відмовити. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦГІК України). До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.2 ст. 133 ЦПК України). Статтею 59 Конституції України зазначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Належність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах. А також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (стаття 131-2 Конституції України). Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.15 ЦПК України). Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ч.3 ст.15 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦГІК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.З ст.137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України). В України діяльність адвокатів врегульована Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Частиною 3 статті 4 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). За змістом ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому розмір гонорару визначається відповідно до Правил адвокатської етики затверджених Звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09.06.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання юридичних послуг позивачем укладений з ТОВ «Юридична фірма «КС Партнере», а не з адвокатом або адвокатським борю чи адвокатським об'єднанням. Отже, чинне цивільне процесуальне законодавство надає можливість відшкодування сторонам витрат на оплату послуг адвоката. Тобто, в такому випадку не можуть бути стягнуті судові витрати на зазначену в позовній заяві правову допомогу. Повний текст рішення викладено 21 лютого 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed