Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з вимогами: визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] в м. Змієві Харківської області батька [PERSON] у вигляді: - права на земельну частку (пай) в КСП „Донецьке" в с. Нижній Бишкин Зміївського району, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано 25.06.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів за №490; - права на земельну частку (пай) в КСП „Донецьке" в с. Нижній Бишкин Зміївського району, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстровано 25.06.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів за №489 В обґрунтування позовної заяви зазначила наступне. [INFO] в [ADDRESS] померла [PERSON], яка була 2-ю дружиною діда [PERSON]. Родинні відносини між нею та [PERSON] як онуки та не рідної бабусі підтверджуються свідоцтвом про народження батька [PERSON], свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу між ним та [PERSON] серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) в КСП „Донецьке" в с. Нижній Бишкин Зміївського району, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (копія сертифікату та довідки №1879/171-17 від 28.12.2017 відділу Держгеокадастру у Зміївському районі додаються). Сертифікат зареєстровано 25.06.1997 у книзі реєстрації сертифікатів за №490, вартість 19372 грн. При цьому, вказаний сертифікат було видано на ім'я [PERSON], але факт належності вказаного права саме [PERSON] відповідачем не оспорюється. Станом на день смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований тільки [PERSON]. Заповіту [PERSON] за життя не складала. До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався. Даний факт встановлено 16 лютого 2011 рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі 2-133/2011. Спадщину після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін фактично прийняв дід (чоловік померлої) [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої (заволодів особистими речами померлої, документами, речами звичайної побутової обстановки), але не встиг оформити спадщину на своє ім'я, оскільки помер [INFO]. Після смерті діда [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) в КСП „Донецьке" в с. Нижній Бишкин Зміївського району, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (копія сертифікату та довідки №1878/171-17 від 28.12.2017 відділу Держгеокадастру у Зміївському районі додаються). Сертифікат зареєстровано 25.06.1997 у книзі реєстрації сертифікатів за №489, вартість 19372 грн. Також, після смерті діда відкрилася спадщина, яку він прийняв після смерті своєї дружини у вигляді права на земельну частку (пай) в КСП „Донецьке" в с. Нижній Бишкин Зміївського району, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Станом на день смерті [PERSON] разом з ним ніхто не був зареєстрований. Заповіту [PERSON] за життя не складав. До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався. Спадщину після смерті діда [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін фактично прийняв син померлого [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлого батька (заволодів особистими речами померлої, документами, речами звичайної побутової обстановки), але спадщину на своє ім'я не переоформив, оскільки помер [INFO]. Цей факт встановлено 16 лютого 2011 рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі 2-133/2011. [INFO] в м. Змієві Харківської області помер батько [PERSON]. Останнім місцем реєстрації та проживання батька була наступна адреса: [ADDRESS], а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є м. Зміїв Харківської області. Родинні відносини між нею та [PERSON] як доньки та батька підтверджуються свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], свідоцтвом про укладення шлюбу між нею та [PERSON] серії [NUMBER]. Мати [PERSON] померла раніше батька. За життя батько [PERSON] був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Заповіту батько не залишав. На момент смерті батька у вказаному вище будинку була зареєстрована сестра [PERSON]. При зверненні до приватного нотаріуса Лещенко Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька отримала відмову в оформленні спадщини. Наполягаю на тому, що отримати свідоцтво про право на спадщину я можливості не маю через відсутність у мене правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив провести розгляд справи за відсутністю представника. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Геївка Зміївського району Харківської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). [PERSON] була другою дружиною діда позивачки - [PERSON], що підтверджується копією рішення Зміївського районного суду Харківської області від 16.02.2011 у справі 2-133/2011 (а.с. 29-30). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 15, 16) Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) в КСП „Донецьке" в с. Нижній Бишкин Зміївського району, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується копією сертифікату та довідки №1879/171-17 від 28.12.2017 відділу Держгеокадастру у Зміївському районі (а.с. 12, 13). Станом на день смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований тільки [PERSON], що підтверджується копією довідки №02-28/68 від 21.02.2018 (а.с. 19). Заповіту [PERSON] за життя не складала. До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався. Спадщину після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін фактично прийняв дід позивачки [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном померлої, але не встиг оформити спадщину на своє ім'я, оскільки помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 17). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) в КСП „Донецьке" в с. Нижній Бишкин Зміївського району, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується копією сертифікату та довідки №1878/171-17 від 28.12.2017 року відділу Держгеокадастру у Зміївському районі (а.с. 18, 19). Крім того, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку він прийняв після смерті своєї дружини - бабусі [PERSON], у вигляді права на земельну частку (пай) в КСП „Донецьке" в с. Нижній Бишкин Зміївського району, розміром 7,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 12, 13). Станом на день смерті [PERSON] разом з ним ніхто не був зареєстрований. Заповіту [PERSON] за життя не складав. До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався. Спадщину після смерті діда [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін фактично прийняв батько позивачки [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але спадщину на своє ім'я не переоформив, оскільки помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. [INFO] року в м. Змієві Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (а.с. 23) Останнім місцем реєстрації та проживання батька була наступна адреса: [ADDRESS], а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є м. Зміїв Харківської області (а.с. 24). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 16) За життя [PERSON] був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Заповіту [PERSON] не залишав. На момент смерті [PERSON] у вказаному будинку була зареєстрована рідна сестра позивачки - [PERSON] (а.с. 24) При зверненні до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Лещенко Л.В [PERSON] отримала відмову в оформленні спадщини через відсутність у неї правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця /стаття 17 цього Кодексу/, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти /у тому числі усиновлені/, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судового збору, суд покладає судові витрати на позивача.

Outcome: approved