Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

23.10.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач проситьвизнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №19 по вул. Івана Гончара, 55а, в м. Шпола, Черкаської області. Свій позов позивач мотивує тим, що 21.02.1998 позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] і позивач змінив своє дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]Від даного шлюбу є діти: [PERSON], 08.08. [INFO], [PERSON], 18.02. [INFO], та [PERSON], [INFO].Після реєстрації шлюбу сторони стали проживати [INFO], 19, м. Шпола, Черкаської області, а з 17.09.2004 відповідач був зареєстрований в даному житловому приміщенні.Позивач є власником 3/4 частин квартири [ADDRESS].З січня 2016 року відповідач по справі залишив своє постійне місце проживання в [INFO] та проживає [INFO] (Боженка), 29, в м. Шпола, Черкаської області.Відповідно до рішень Шполянської міської ради Черкаської області вул. Піонерська, в м. Шпола, Черкаської області перейменована на вул. [PERSON].Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 25.05.2017 шлюб між сторонами розірвано.На даний час відповідач залишається бути зареєстрованим в [INFO] (вул. Піонерська) в м. Шпола, Черкаської області, і на усні вимоги позивач знятися з реєстрації за вищевказаною адресою не бажає. Такі дії відповідача порушують права позивача як власника даного будинковолодіння.Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову і протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. У судове засідання позивач не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вказавши що позовні вимоги підтримує та зазначив, що не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про перенесення розгляду справу не надав, причини неявки до суду не повідомив. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення на підставі наступного. У суді встановлено, що [PERSON] є власником ? частин квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом №119 на право власності на житло від 05.03.1994, виданим виконавчим комітетом Шполянської міської ради (а.с.7), технічним паспортом №60555 на квартиру №19, яка знаходиться за адресою вул. Піонерська, 55а, м. Шпола, Черкаської області (а.с.8-9), договором дарування квартири від 02.11.2003, укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №2557688 від 14.01.2004 (а.с.11). Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 25.05.2017розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], який був зареєстрований 21.02.1998 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №16 (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СР №105703 від 09.03.2002, виданого відділом РАГС Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] народилась 18.02.2002, актовий запис №28. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-СР №035532 від 29.08.1998, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянської райдержадміністрації Черкаської області, [PERSON] народився 08.08.1998, актовий запис №128. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СР №082990 від 09.12.2008, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] народилась 03.12.2008, актовий запис №200. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №10229 від 06.09.2017, виданою Шполянською міською радою, до складу сімї [PERSON]/зареєстрованих за адресою [INFO], входять власник ? квартири [PERSON], її дочка [PERSON], її син [PERSON], її дочка [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] (а.с.18). Відповідно до підтвердження голови вуличного комітету вул. Івана Гончара, 55а, в м. Шпола, Черкаської області, [PERSON] від 25.07.2017 [PERSON] дійсно не проживає за адресою [INFO], з січня 2016 року. Підпис голови вуличного комітету [PERSON] стверджена секретарем Шполянської міської ради від 28.07.2017. На підтвердженні зазначені також підписи [PERSON], жителя [INFO], та [PERSON], жителя [INFO] (а.с.19). Відповідачем не надані докази поважних причини відсутності у будинку за місцем реєстрації, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Необхідність дотримання даних норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод знайшло своє вираження в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року у справі "Цибулько та інші проти України" та від 01.06.2006 року "Федоренко проти України". Відповідно до ст.41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. В розумінні житлового права входячи з положень ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР членами сімї є дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідач не є кровно спорідненим з позивачем. Позивач та відповідач постійно разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином відповідач не є членом сімї позивача. Відповідно до ч. 1ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. При розгляді даної справи судом встановлено, що спірне приміщення дійсно є житлом, яке є власністю позивача; відповідач дійсно відсутній у спірному приміщені понад один рік; відповідачем не наведено поважних причини відсутності, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Відповідач не проживає у спірному житловому будинку з січня 2016 року без поважних причин, а тому відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР\~втратив право на користування цим житлом. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов до відповідача, який належить до задоволення. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає. При задоволенні позову суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ними судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 391 ЦК України, ст. 64, 71, 72 ЖК України, ст.ст.6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved