Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

07.12.2018 від приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги за договором про надання послуг мобільного зв"язку № 3108006/1.11516933 від 10.10.2006 на номер телефону [NUMBER] (контракт № [NUMBER]). На обгрунтування позовних вимог зазначено про те, що між ПрАТ "МТС Україна", яке змінило свою назву на ПАТ "ВФ Україна" та [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв"язку № 3108006/1.11516933 від 10.10.2006 на номер телефону № [NUMBER] (контракт № [NUMBER]). Згідно п. 3.1 Договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення рохрахунків за послуги зв"язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER]. ПАТ "ВФ Україна" здійснила фактичні дії щодо виконання договору у повному обсязі. Відповідач зобов"язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок № [NUMBER] від 30.06.2015 за послуги, що були надані за період з 01.06.2015 по 31.06.2015. Згідно зазначеного розрахунку загалом було нараховано 3999 грн 91 коп. Проте, відповідач не оплатила отримані послуги зв"язку, у зв"язку з чим відповідачу було направлено претензію № 29536936434/07 від 27.07.2016, яка залишилася не виконаною. Відповідно до умов договору номер телефону був відключений від мережі зв"язку ПрАТ "ВФ Україна". Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Кондра Л.С. у судове засідання не з"явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надавала. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що між ПрАТ "МТС Україна", яке змінило свою назву на ПАТ "ВФ Україна" та [PERSON] було укладено договір про надання послуг мобільного зв"язку № 3108006/1.11516933 від 10.10.2006 на номер телефону № [NUMBER] (контракт № [NUMBER]). Згідно п. 3.1 Договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення рохрахунків за послуги зв"язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER]. В силу п. 1.1 договору позивач згідно з цим договором надає абоненту послуги мобільного зв'язку в межах України. Пунктом 2.4 договору абонент зобов'язаний: користуватись послугами мобільного зв'язку у повній відповідності до умов договору та умов (правил) користування мережами мобільного зв'язку UMС (п. 2.4.1); своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку UMС по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку (п. 2.4.2); сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу (п. 2.4.3). Відповідач своїм підписом підтвердив отримання тарифів та «Умов (правил) користування мережами мобільного зв'язку. Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором про надання послуг мобільного зв'язку виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем, за відповідачем утворилась заборгованість за період з 01.06.2015 по 31.06.2015 року, яка становить 23999,91 грн. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань. Таким чином встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, у зв'язку з несплатою послуг за отримані телекомунікаційні послуги в розмірі 3999,91 грн., що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Outcome: approved