Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

25 червня 2018 року представник позивача за довіреністю Кіріченко В.М. звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 13.10.2010 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 1500 (одної тисячі п'ятисот) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач підтвердив свою згоду на вказані умови підписом у заяві, де вказано що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.11 Договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту . Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, чим порушив взяті на себе зобов'язання. Станом на 24.05.2018 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанк" складає 33787 грн. 69 коп., у тому числі: тіло кредиту - 1506 грн 68 коп. , заборгованість за відсотками 447 грн. 17 коп.; заборгованість за пенею 29748 грн. 71 коп., а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 1585 грн. 13 коп. Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 27 серпня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. Також судом встановлено, що наказом, виданим Міністерством Фінансів України за №519 від 21.05.2018 року про рішення акціонера публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.46- 47), в зв'язку зі зміною типу банку, внесено зміни до Статуту публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та затверджено нове найменування банку: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Представник АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав і заявив клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с.33). Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився. Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 24.07.2018 року (а.с.38), [PERSON], [INFO], зареєстрований в [ADDRESS]. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, однак перша повістка з копією позову та додатками до нього повернулась до суду з поміткою «адресат не проживає" (а.с.41). Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, були розміщені двічі оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет- https://court.gov.ua/sud2504/pres-centr/visas_to_court/261220173, про виклик відповідача до суду в судові засідання, призначені на 23.01.19 року на 10.30 годину та на 14.03.2019 року на 10.30 год. (а.с.а.с.45, 50), однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з'явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі, до суду не надіслав. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден, про що постановлено ухвалу суду. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Договору, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Договору, у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник повинен, на вимогу банку, виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно до п.2.1.1.5.7 Договору. Відповідно до п.2.1.1.7.6 кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.( в еквіваленті 500 грн за кредитним картками, відкрити у валюті USD) +5% від суми позову. Судом з достовірністю встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір на підставі заяви від 13.10.2010 року (а.с.9), якою відповідач підтвердив свою згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку (а.с.11-25), складає між ним та банком договір, відповідно до якого відповідачу були надані кошти в сумі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вищезазначеному розмірі. Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч.2 ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію уклати договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов довговору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Однак, відповідач [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, відповідно до умов договору, до цього часу заборгованість по кредиту в сумі 33787 грн. 69 коп. останнім не погашена, що має відображення у розрахунку заборгованості (а.с. 5-8). За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які є достатніми та узгоджуються між собою, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором без номеру від 13.10.2010 року в сумі 33787 грн. 69 коп., у тому числі тіло кредиту - 1506 грн 68 коп., заборгованість за відсотками 447 грн. 17 коп.; заборгованість за пенею 29748 грн. 71 коп., а також, відповідно до п.2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг, штраф (фіксована частина)- 500 грн.; штраф (процентна складова)- 1585 грн. 13 коп. - мають бути задоволені в повному обсязі, як основані на законі. Також, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем відповідно до платіжного доручення №PROM3BKNSC від 13.06.2018 року (а.с.1) в сумі 1762 грн. 00 коп., згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved