Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини, згідно із якою 03.05.2014 року зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON], актовий запис № 03. За час спільного проживання в сторін [INFO] народився син [PERSON]. Сімейне життя не склалось через різні несумісні характери та погляди на життя, що у повсякденному житті призводило до сварок, прикрих непорозумінь, відповідач зловживає спиртними напоями, сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, тому подальше спільне проживання та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим та недоцільним. Крім того, відповідач не виконує батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо, дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, також відповідач ухиляється від сплати коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку, тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та примусове стягнення аліментів та просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати та зобов'язати [PERSON] сплачувати щомісячно на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 20.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття та зобов'язати [PERSON] сплачувати щомісячно на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.04.2016 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Прізвище після розірвання шлюбу просить змінити на "[PERSON]". Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі.Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на її користь судового збору просить залишити без відшкодування. Змінені позовні вимоги просить задоволити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. 03 травня 2014 року виконавчим комітетом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до довідки № 748 від 02.12.2014 року виданої виконкомом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, до складу сім'ї [PERSON], [INFO], входять: [PERSON], чоловік, [INFO], [PERSON], син, [INFO] Довідкою № 291 від 11.04.2016 року виданої виконкомом Новживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, підтверджено, що на утриманні [PERSON] знаходиться її син, [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини немає. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу було пред'явлено одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сім'я фактично розпалась, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитиний, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач не заперечував проти позову, а також не надав жодних доказів щодо свого стану здоров'я, наявності на утриманні інших дітей. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20.04.2016 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст.88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved