Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.12.2006 року між нею та ЗАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого являється - ПАТ КБ "Приватбанк") було підписано договір №1 про участь у Фонді Фінансування Будівництва згідно п.1.1 якого Довіритель (позивач) приймає участь у фінансуванні будівництва об'єкта, для чого перераховує кошти до ФФБ в сумі та в порядку визначеного розділом ІІІ договору про ФФБ, та передає ці кошти в довірче управління Управителю (відповідач), а Управитель здійснює управління цими коштами в інтересах Довірителя на умовах визначених Договором та Правилами ФФБ, перераховує кошти Забудовнику для фінансування об'єкта будівництва, а після виконання Довірителем всіх зобов'язань перед Управителем зобов'язується передати Довірителю майнові права на отримання у власність частки об'єкта будівництва - об'єкта інвестування, за Договором №1 від 27.11.2006р., укладеним між Забудовником та Управителем. Згідно умов договору про участь у ФФБ позивач виконала свої зобов'язання, а саме: внесла кошти у ФФБ, а відповідач в свою чергу переказав їх на рахунок забудовника, що підтверджується умовами кредитного договору №CVVPGB00000009 від 20.12.2006р. Однак відповідачем в порушення своїх обов'язків, які передбачені п.2.1.2 договору про ФФБ, не видано Довірителю Свідоцтво про участь у ФФБ. Позивач вважає, що вищенаведене є істотним порушенням умов договору з боку відповідача та відповідно до статті 651 ЦК України, такі дії завдали істотної шкоди позивачу, що значною мірою позбавило того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а в даному випадку - не отримала у власність квартиру. На цих підставах позивач просить розірвати договір №1 про участь у ФФБ. Крім того, позивач вказує, що між ним та відповідачем укладено договір іпотеки №CVVPGB00000009 від 21.12.2006р., згідно п.6 якого предметом іпотеки є майнові права на отримання у власність нерухомого майна, будівництво якого незавершене, а саме: квартири будівельний номер за проектом два, загальною площею 66,01 кв.м., що розташований на першому поверсі житлового комплексу (будинку) по [ADDRESS]. Згідно Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки (редакція від 12.05.2006 року), не було передбачено такого предмету іпотеки, як "майнові права". Тому, позивач вважає, що договір іпотеки від 21.12.2006р., є недійсним, оскільки його зміст суперечить актам цивільного законодавства. Позивач зазначає, що у неї перед відповідачем утворилася заборгованість за кредитним договором №CVVPGB00000009 від 20.12.2006р. На підставі цього позивач просить зарахувати зустрічні грошові вимоги щодо погашення кредитного боргу за рахунок коштів, які внесено позивачем для участі у ФФБ, і які відповідно до Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" підлягають поверненню позивачці. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представник відповідача Бацей Т.М. проти задоволення позову заперечила, вказала, що неотримання позивачем у власність об'єкт інвестування - квартири, відбулося через несплату позивачем кредитної заборгованості за кредитним договором №CVVPGB00000009 від 20.12.2006р. Щодо вимог про зарахування зустрічних грошових вимог та визнання договору недійсним, то на думку відповідача такі вимоги є безпідставними, оскільки позивачем було пропущено строк, в межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права, оскільки перебіг строку позовної давності почався з дня підписанні спірних договорів, на думку відповідача. Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Кредитний договір №CVVPGB00000009 від 20.12.2006р., згідно якого позивач отримав від відповідача кредитні кошти на суму 29500,00 доларів США строком до 18.12.2026 року. Призначення кредиту - внесення коштів згідно договору №1 про участь у Фонді Фінансування Будівництва. Відповідно, між сторонами також було укладено договір №1 про участь у Фонді Фінансування Будівництва, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених договором та правилами ФФБ, Довіритель приймає участь у фінансуванні будівництва об'єкта будівництва, для чого перераховує кошти до ФФБ в сумі та порядку визначеному в розділі ІІІ договору, та передає ці кошти в довірче управління Управителю (відповідач), а Управитель здійснює управління цими коштами в інтересах Довірителя на умовах визначених Договором та Правилами ФФБ, перераховує кошти Забудовнику для фінансування об'єкта будівництва, а після виконання Довірителем всіх зобов'язань перед Управителем зобов'язується передати Довірителю майнові права на отримання у власність частки об'єкта будівництва - об'єкта інвестування. Між сторонами також було укладено договір іпотеки №CVVPGB00000009 від 21.12.2006 року, згідно якого предметом договору є надання Іпотекодавцем в іпотеку Майна, зазначеного в п.7 договору, в забезпечення виконання зобов'язань Іпотекодавця перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання Іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Майна переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця. В забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку майнові права на отримання у власність, згідно договору №1 про участь у ФФБ, нерухомого майна, будівництво якого незавершене. На виконання укладених договорів, позивач вніс отримані кредитні кошти у повному розмірі до Фонду Фінансування Будівництва, а Управитель переказав такі кошти на рахунок Забудовника, що не заперечується сторонами та відповідно до ст.61 ЦПК України не потребує доказування. Отже, між сторонами (позивачем та ПАТ КБ "ПриватБанк") діють правовідносини, які регулюються спеціальним законом - Законом України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" від 19.06.2003 №978-IV (далі Закон №978-IV). Крім того, суд зазначає, що до даних правовідносин застосовується Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки позивач є споживачем послуг, наданих відповідачем, і позивач скористався такими послугами для власних споживацьких, не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, потреб. Відповідно до ст.15 Закону №978-IV, при укладенні договору про участь у ФФБ довіритель обирає конкретний об'єкт інвестування з переліку незакріплених за іншими довірителями об'єктів інвестування, що є у пропозиції управителя. Цей об'єкт інвестування управитель має закріпити за довірителем на умовах Правил ФФБ. При внесенні коштів довірителем до ФФБ управитель зобов'язаний закріпити за довірителем відповідну кількість вимірних одиниць об'єкта інвестування за поточною ціною вимірної одиниці цього об'єкта інвестування та одночасно внести відповідну інформацію до системи обліку прав вимоги довірителів ФФБ. Право вимоги на відповідну кількість вимірних одиниць об'єкта інвестування виникає у довірителя з моменту передачі коштів в управління управителю ФФБ. Згідно ч.10 цієї статті, після внесення довірителем коштів до ФФБ управитель видає довірителю свідоцтво про участь у ФФБ - документ, що підтверджує участь довірителя у ФФБ. У свідоцтві про участь у ФФБ обов'язково мають бути зазначені такі дані: вид ФФБ; дані довірителя: для фізичних осіб: для громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адреса постійного місця проживання та ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; запланована дата введення об'єкта будівництва в експлуатацію (місяць і рік); сума коштів, переданих довірителем в управління управителю для зарахування до ФФБ; кількість закріплених за довірителем вимірних одиниць об'єкта інвестування; графік подальшого внесення довірителем коштів до ФФБ; витяг з договору про зобов'язання забудовника перед управителем, який діє в інтересах довірителів, щодо спорудження об'єктів будівництва та передачі у власність довірителям об'єктів інвестування. Згідно ч.11 і ч.12 цієї статті, у разі зміни будь-яких даних, що зазначені у свідоцтві про участь у ФФБ, свідоцтво про участь у ФФБ підлягає заміні. У разі відмови довірителя від участі у ФФБ управитель виплачує довірителю кошти на умовах цього Закону, Правил ФФБ і договору про участь у ФФБ та вилучає у довірителя свідоцтво про участь у ФФБ і укладений з довірителем договір про уступку майнових прав (за наявності). Згідно п.2.1.2 договору про участь у ФФБ, Управитель зобов'язаний видати Довірителю Свідоцтво про участь у ФФБ після внесення Довірителем коштів до ФФБ, для підтвердження участі Довірителя у ФФБ й закріплення за ним визначеної кількості вимірних одиниць об'єкта інвестування. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що після внесення позивачем коштів до ФФБ, відповідач не видав позивачу свідоцтво про участь у ФФБ. При цьому, не находять законодавчого обгрунтування твердження відповідача про те, що свідоцтво про участь у ФФБ не видане позивачу в силу наявності кредитної заборгованості позивача перед відповідачем. Відповідно до вищедосліджених судом норм права та умов договору, момент видачі Управителем Довірителю свідоцтва про участь у ФФБ пов'язаний з моментом внесення Довірителем коштів на рахунки ФФБ, що позивач виконав, і не пов'язаний з моментом погашення кредитної заборгованості. Крім того, судом було досліджено Договір №1 від 30.11.2006 року, укладений між забудовником - ПП "Володимир-Буд" та ЗАТ КБ "Приватбанк", який регулює взаємовідносини Управителя із Забудовником щодо організації спорудження об'єкту будівництва. В пункті 3.1 даного договору зазначено, що датою завершення будівництва об'єкта будівництва є 01.11.2007 року. Пунктом 3.2 цього договору передбачено, що датою введення Об'єкту будівництва в експлуатацію та передачі об'єктів інвестування установникам є 15.11.2007 року. На даний час, об'єкт інвестування не переданий у власність позивача, об'єкт будівництва в експлуатацію не введений, що ПАТ КБ "ПриватБанк" і не спростовується. Статтею 9 Закону № 978-IV передбачено, що Управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов'язується збудувати один або декілька об'єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об'єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов'язується здійснювати фінансування будівництва цих об'єктів будівництва на умовах договору. Договір між забудовником та управителем ФФБ має обов'язково містити зобов'язання забудовника після закінчення будівництва передати об'єкти інвестування у власність довірителям ФФБ на умовах цього Закону та Правил ФФБ. Відповідно до п.2.1.1 договору про участь у ФФБ, Управитель зобов'язаний прийняти кошти від Довірителя в управління та використовувати їх відповідно до цільового призначення, зазначеного в п.1.1. Для досягнення мети управління коштами перерахувати отримані кошти на фінансування будівництва об'єкта будівництва, визначеного Договором, відповідно до порядку, узгодженого із Забудовником, та здійснювати контроль за цільовим використанням Забудовником отриманих коштів, а також контролювати строки та якість виконаних Забудовником будівельних робіт. Згідно ч.1 ст.18 Закону № 978-IV, Управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов'язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до: змін технічних характеристик об'єктів будівництва та/або об'єктів інвестування; погіршення споживчих властивостей об'єктів будівництва та/або об'єктів інвестування; зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків; збільшення строків будівництва більше ніж на дев'яносто днів. Крім того, аналогічні норми щодо обов'язку Управителя здійснювати контроль за дотриманням Забудовником умов будівництва передбачені п.п.6.4.1, 6.4.2, 6.4.3 Договору №1 від 30.11.2006 року, укладеного між забудовником та управителем, а також п.4.15 Правил ФФБ виду А, затверджених наказом по Банку PR/8-2006-2 від 17.11.2006р. З наведеного слідує, що на забудовника покладено обов'язок збудувати об'єкт інвестиції та ввести його в експлуатацію, а відповідач - ПАТ "ПриватБанк", виконує роль Управителя - фінансової установи. При цьому суд критично розцінює доводи представника відповідача про те, що відповідач виконав всі свої зобов'язання перед позивачем, перерахувавши кредитні кошти у ФФБ, а забудовник повинен відповідати за порушення строків чи якості об'єкта будівництва. Такі твердження відповідача спростовуються вищепроаналізованими нормами законів та договірними умовами, згідно яких на відповідача покладено обов'язок контролю за дотриманням строків на будівництві. У відповідності до ч.4 ст.18 Закону № 978-IV, у разі порушення забудовником строків спорудження об'єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов'язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов'язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у ФФБ з підстав, визначених цією частиною. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не вживав заходів щодо здійснення контролю за будівництвом будинку. За змістом ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Відповідно до вимог ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, позивач, уклавши договір №1 від 20.12.2006 року та внісши кошти до ФФБ у довірче управління ПАТ КБ "ПриватБанк", розраховував отримати житло у листопаді 2007 року, однак до теперішнього часу позбавлений такого права. Факт порушення строків будівництва та введення в експлуатацію об'єкту будівництва більше ніж на 90 днів є очевидним. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання договору про участь у Фонді фінансування будівництва, укладеного між сторонами 20.12.2006 року. Згідно ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Позивач заявив про зарахування зустрічних вимог, просив зарахувати суму вкладу в ФФБ, згідно договору №1 про участь у ФФБ від 21.12.2006 року, в рахунок кредитної заборгованості перед відповідачем за кредитним договором №CVVPGB00000009 від 20.12.2006 року. Судом встановлено, що позивач отримав від відповідача кошти у розмірі 29500,00 долларів США, які були внесені до ФФБ без фактичної видачі коштів на руки позивачу. [PERSON] стверджує, що в перерахунку на день судового розгляду справи сума внеску до ФФБ еквівалентна 409783,73 грн. по курсу Національного Банку України станом на 27.08.2014 року. Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області по справі №2-198/10р. від 12.01.2010 року, яке набрало законної сили, встановлено, що у [PERSON] існує заборгованість перед ПАТ КБ "Приватбанк" у сумі 32585,49 доларів США, з яких 28322,12 доларів США - сума основної заборгованості. Відповідно до курсу долара США до гривні України за даними Національного Банку України станом на дату винесення рішення від 12.01.2010 року, сума заборгованості складає 260374,35 грн. Іншим рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області по справі №2-1365/12 від 15.07.2014 року вирішено питання про стягнення з позивача кредитної заборгованості за кредитним договором №CVVPGB00000009 від 20.12.2006р. на суму 396756,38 грн. Згідно ч.4 ст.18 Закону № 978-IV, управитель зобов'язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Згідно ч.6 ст.20 Закону № 978-IV, сума коштів, що підлягає виплаті довірителю, визначається управителем, виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об'єкта інвестування та поточної ціни вимірної одиниці цього об'єкта інвестування станом на день відкріплення від довірителя об'єкта інвестування.

Outcome: approved