Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач публічне акціонерне товариство "Кредобанк" (далі - ПАТ "Кредобанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Кредобанк" (далі - ВАТ "Кредобанк"), правонаступником якого є ПАТ "Кредобанк", та товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдінгова компанія "ІЗОБУД" (далі - ТОВ "ТК "ІЗОБУД") укладено договір про надання овердрафту №26, відповідно до умов якого позивач надав ТОВ "ТК "ІЗОБУД" кредит у формі овердрафту в національній валюті на строк з 18 червня 2008 року до 17 червня 2009 року. Максимальний ліміт заборгованості по овердрафту - 1627000,00 грн, ліміт переглядається щомісячно. Процентна ставка за користування овердрафтом була диференційована в залежності від строку користування кредитними коштами. 23 вересня 2008 року збільшено максимальний ліміт заборгованості по овердрафту до 3500000,00 грн, про що сторонами було укладено додатковий договір №1. 17 червня 2009 року між ВАТ "Кредобанк" та ТОВ "ТК "ІЗОБУД" було укладено додатковий договір №2 до договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26, яким зменшено максимальний ліміт заборгованості по овердрафту до 3217000,00 грн, змінено розмір процентів за користування кредитом та встановлено нову дату повернення овердрафту - не пізніше 17 червня 2010 року. Однак за час дії договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 позичальник не дотримувався його умов, своєчасно не повертав кредит та не сплачував проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором та додатками до нього. Станом на 18 березня 2011 року загальна сума заборгованості ТОВ "ТК "ІЗОБУД" за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 становила 2305011,62 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 1604289,11 грн, пеня за порушення термінів сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 200405,93 грн, упущена вигода у сумі 489778,17 грн, втрати від інфляції у сумі 10538,41 грн. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26, між ВАТ "Кредобанк" та [PERSON] 23 вересня 2008 року було укладено договір поруки, відповідно до умов яких [PERSON] зобов'язався відповідати за своєчасне та повне виконання боржником ТОВ "ТК "ІЗОБУД" зобов'язань, які виникають з договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26. З цих підстав ПАТ "Кредобанк" просило суду стягнути з поручителя [PERSON] на його користь заборгованість за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 (зі змінами і доповненнями) у сумі 2305011,62 грн та судові витрати у справі у сумі 2823,00 грн. У ході розгляду справи судом було з'ясовано, що право вимоги за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 було відступлено на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Омега" (далі - ТОВ "ФК "Омега"), а тому суд, відповідно до положень ст. 37 ЦПК України суд залучив згадане товариство до участі у справі як правонаступника ПАТ "Кредобанк". До закінчення розгляду справи представником позивача ТОВ "ФК "Омега" подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій він просив суд стягнути відповідача на користь його довірителя заборгованість за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 (зі змінами і доповненнями) у сумі 1892842,88 грн, в тому числі з заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 1564289,11 грн, пені за порушення термінів сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 136050,36 грн, втрат від інфляції у сумі 192503,41 грн, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з урахуванням поданої ним заяви про зменшення позовних вимог та просив суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, мотивуючи це тим, що без згоди поручителя [PERSON] було змінено основне зобов'язання за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності відповідача. А тому, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука [PERSON] припинилась. З цих підстав представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову ТОВ "ФК "Омега". Представник залученого в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ "ТК "ІЗОБУД" вважала позов необґрунтованим та просила суд відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між ВАТ "Кредобанк" та ТОВ "ТК "ІЗОБУД" було укладено договір про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у формі овердрафту в національній валюті на строк з 18 червня 2008 року до 17 червня 2009 року. Максимальний ліміт заборгованості по овердрафту становив 1627000,00 грн, ліміт повинен був переглядатись щомісячно. Процентна ставка за користування овердрафтом була диференційована в залежності від строку користування кредитними коштами: 22% річних - за строк використання від 1 до 3 днів (включно); 23% річних - за строк використання від 4 до 7 днів (включно); 24% річних - за строк використання від 8 до 15 днів (включно); 24% річних - за строк використання від 16 до 30 днів (включно); 25% річних - за строк використання від 31 до 45 днів (включно); 26% річних - за строк використання від 46 до 60 днів (включно); 27% річних - за строк використання від 61 дня. Повернення овердрафту повинно було здійснюватись в порядку та в терміни, визначені договором. Дата остаточного повернення овердрафту - 17 вересня 2009 року (п. 2.2. договору) (а. с. 10-12). 23 вересня 2008 року було збільшено максимальний ліміт заборгованості по овердрафту до 3500000,00 грн, про що сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 (а. с. 13). 17 червня 2009 року між ВАТ "Кредобанк" та ТОВ "ТК "ІЗОБУД" було укладено додатковий договір №2 до договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26, яким зменшено максимальний ліміт заборгованості по овердрафту до 3217000,00 грн, змінено розмір процентів за користування кредитом: 26% річних - за строк використання від 1 до 3 днів (включно); 27% річних - за строк використання від 4 до 7 днів (включно); 28% річних - за строк використання від 8 до 15 днів (включно); 29% річних - за строк використання від 16 до 30 днів (включно); 30% річних - за строк використання від 31 до 45 днів (включно); 31% річних - за строк використання від 46 до 60 днів (включно); 32% річних - за строк використання від 61 дня. Також сторонами було встановлено нову дату повернення овердрафту - не пізніше 17 червня 2010 року (а. с. 14). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором та додатками до нього, були надані ВАТ "Кредобанк" позичальнику ТОВ "ТК "ІЗОБУД", які він використав за цільовим призначенням. За договором факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29 листопада 2011 року, ПАТ "Кредобанк" відступило товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" (далі - ТОВ "ФК "Приватні інвестиції") право вимоги до позичальника ТОВ "ТК "ІЗОБУД" за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 та поручителя [PERSON] (зі змінами та доповненнями) (а. с. 120-156). У свою чергу, на підставі договору факторингу від 11 жовтня 2013 року №62/О ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" відступило своє право вимоги до ТОВ "ТК "ІЗОБУД" і [PERSON] позивачеві ТОВ "ФК "Омега" (а. с. 164-171). П. 5.1. договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 передбачено обов'язок позичальника повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак позичальник ТОВ "ТК "ІЗОБУД" неналежним чином виконувало взяті на себе за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 (зі змінами та доповненнями) зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати кредиту, процентів за його користування, та інших платежів, визначених умовами договору. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти позичальник зобов'язався у термін до 17 червня 2010 року, проте вказане зобов'язання він не виконав. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 7.1. договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо повернення овердрафту, сплати процентів за його користування позичальник повинен сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення від несплаченої суми за весь час прострочення. Пеня за порушення позичальником термінів сплати кредиту та процентів за його користування складає 136050,36 грн. Пеня нарахована позивачем з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України і п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. П. 7.2. договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 встановлено, що при неповерненні чи несвоєчасному поверненні суми овердрафту (його частини) позичальник на вимогу банку повертає суму отриманого овердрафту збільшену на розмір індексу інфляції за весь час прострочення. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", за змістом ст. 552, ч .2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, а тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Інфляційні втрати можуть бути нараховані за три останні роки невиконання основного зобов'язання. Втрати від інфляції внаслідок невиконання ТОВ "ТК "ІЗОБУД" зобов'язань за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 (зі змінами та доповненнями) нараховані позивачем з урахуванням положень ст. 257 ЦК України та становлять 192503,41 грн. Загальна сума заборговагості ТОВ "ТК "ІЗОБУД" за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 (зі змінами та доповненнями), заявлена до стягнення позивачем, становить 1892842,88 грн, в тому числі з заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 1564289,11 грн, пені за порушення термінів сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 136050,36 грн, втрат від інфляції у сумі 192503,41 грн. Належних та допустимих доказів на спростування нарахованої позивачем суми заборгованості (контррозрахунку, виконаного уповноваженою особою) відповідачем чи третьою особою не надано. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26, між ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] 23 вересня 2008 року було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником ТОВ "ТК "ІЗОБУД" зобов'язань, які виникають з договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 (а. с. 15). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 1.1. договору поруки від 23 вересня 2008 року визначено, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язання у повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26, укладеним між боржником та кредитором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором (п. 2.5. договору поруки від 23 вересня 2008 року). Отож, суд вважає, що відповідач [PERSON] є солідарним боржником перед позивачем у зв'язку з невиконанням ТОВ "ТК "ІЗОБУД" зобов'язань, взятих на себе за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26. Із конструкції норми ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах з кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України). Таким чином, при солідарному обов'язку боржників кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред'явивши вимогу до одного з солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред'явити вимогу до іншого солідарного боржника. Позаяк ПАТ "Кредобанк" пред'явив ТОВ "ТК "ІЗОБУД" вимогу щодо повернення кредиту (а. с. 8, 9), але ця вимога залишилася останнім без задоволення, новий кредитор вправі вимагати задоволення своїх вимог від поручителя за зобов'язаннями позичальника, пред'явивши відповідний позов до суду. Ч. 1 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Верховний Суд України у своїй постанові від 26 березня 2014 року № 6-11цс14 зазначив про необхідність з'ясовувати інформованість поручителя про зміну основного зобов'язання, при якій збільшується обсяг його відповідальності, у кожному конкретному випадку. Договором поруки від 23 вересня 2008 року не визначено, в який спосіб поручитель має надати згоду на зміну основного зобов'язання, при якій збільшується обсяг його відповідальності, зокрема, не передбачено необхідність укладення з ним окремої угоди про це. На час виникнення спірних правовідносин [PERSON] був директором ТОВ "ТК "ІЗОБУД". Як встановлено судом і випливає з матеріалів справи, [PERSON] був повідомлений зміну основного зобов'язання, при якій збільшується обсяг його відповідальності, про що свідчать його підписи на додаткових договорах до договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 як директора ТОВ "ТК "ІЗОБУД". Крім того, у додаткових договорах від 23 вересня 2008 року №1 і від 17 червня 2009 року №2 вказано, що у якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 виступає порука [PERSON] Відтак, підписуючи додаткові договори, відповідач усвідомлював, що основне зобов'язання змінюється, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Більш того, після укладення додаткових договорів від 23 вересня 2008 року №1 і від 17 червня 2009 року №2 поручитель [PERSON] особисто здійснював погашення кредиту в обсязі, визначеному цими договорами, що додатково підтверджує його згоду на зміну основного зобов'язання. Представником відповідача не надано у судовому засіданні жодних доказів на підтвердження того, що [PERSON] заперечував проти зміни основного зобов'язання при укладенні додаткових договорів від 23 вересня 2008 року №1 і від 17 червня 2009 року №2. Таким чином, із обставин справи вбачається інформованість поручителя та його згода з умовами додаткових договорів до договору про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26, а тому твердження представника відповідача про припинення поруки [PERSON] є необґрунтованим. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Омега" заборгованість за договором про надання овердрафту від 18 червня 2008 року №26 (зі змінами і доповненнями) у сумі 1892842,88 грн, в тому числі з заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 1564289,11 грн, пені за порушення термінів сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 136050,36 грн, втрат від інфляції у сумі 192503,41 грн. У відповідності до ст. 88 ЦК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог, що складаються з судового збору у сумі 2823,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст .ст. 15, 16, 22, 526, 530, 533, 536, 543, 554, 549-552, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved