Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовом до Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку "ПриватБанк" про стягнення коштів. В судовому засіданні позивачка, [PERSON] вимоги позову підтримала, суду пояснила, що 11 лютого 2014 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області у цивільній справі № 0910/1915/2012 р. за її позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання недійсним кредитного договору № IFWWGA0000004210 від 03.07.2008 р., визнання недійсним іпотечного договору, зобов'язання до вчинення дій прийняв рішення про задоволення її позовних вимог. 09 квітня 2014 р. Апеляційним судом Івано-Франківської області було постановлено ухвалу про відмову у задоволенні апеляційної скарги представника ПАТ КБ "ПриватБанк" в результаті чого рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11.02.2014 р. набрало законної сили. Таким чином у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до умов визнаного недійсним кредитного договору вона фактично отримала від ПриватБанку кошти у сумі 104260,00 грн., та на виконання умов договору проводила щомісячні виплати. Згідно виписки по рахунку № 29093058905504 відкритому на її ім'я для обліку усіх отриманих сум вона на рахунок банку (по кредиту рахунку) загалом сплатила 143 787,11 грн. А тому зайво сплачені кошти у розмірі 39527,11 грн., повинні бути їй повернуті. Просить позов задоволити. Аналогічні пояснення в судовому засіданні надав і представник позивачки [PERSON]- [PERSON], який доповнив, що відповідно до укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] Договору поруки від 03.07.2008 р. остання поручалась за виконання зобов'язань [PERSON], які випливали з кредитного договору №IFWWGA0000004210 від 03.07.2008 р. Відповідно до рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2014 р. у цивільній справі № 0910/1915/2012 р. вказаний кредитний договір визнано недійсним з моменту укладення. Відповідно до ст. 599 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідач проводячи списання коштів з рахунків [PERSON] порушив умови Договору поруки від 03.07.2008 р., а саме п. 8 цього Договору в якому передбачено: Поручитель доручає Кредитору списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті Кредиту або у валюті відмінній від валюти Кредиту, при наявності на них необхідної суми грошових коштів, не наданих в кредит, в межах сум, що підлягають сплаті кредитору за цим договором, при настанні строків платежів згідно п. 6. цього договору ( здійснювати договірне списання). В свою чергу пунктом 6 Договору поруки передбачено, що Поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмові вимозі Кредитора, на протязі 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору. Беручи до уваги те що Кредитор жодної письмової вимоги [PERSON] не скеровував та навіть не намагався скеровувати, жодної вимоги їй особисто не вручав підстав для застосування положень п. 8 та примусово забирати кошти у Позивачки 2 Відповідач не мав жодних прав. Таке свавілля Відповідача призвело до порушення майнових прав [PERSON], оскільки у неї з розрахункового рахунку 13.06.2013 р. було знято 5581,63 грн. Підтвердженням даного факту є виписка із системи МІЙ ПРИВАТБАНК з якої випливає що 13.06.2013 р. о 23:02 год. на рахунок кредиту 2909 ****** 5504 було переведено 5581,63 грн. Про факт списання коштів в односторонньому порядку свідчить також відповідь ПАТ КБ "ПриватБанку" № 20.1.0.0.0/7 -130614/2845 від 09.07.2013 р. про те що кошти були списані на погашення кредитного договору № IFWWGA0000004210 від 03.07.2008 р. Враховуючи те, що у судовому порядку кредитний договір виконання якого забезпечувалось договором поруки був визнаний недійсним з моменту укладення, беручи до уваги те що при примусовому односторонньому стягненні коштів із [PERSON] Відповідач порушив умови самого договору поруки, просить суд захисти майнові права [PERSON] шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме стягнути з ПАТ "КБ "ПриватБанк" на її користь кошти у розмірі 5581,63 грн. Представник відповідача, ПАТ КБ "ПриватБанк" втретє поспіль в судове засідання не з"явився ( 04.11.2014р, 19.11.2014р та 28.11.2014 р), будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи по суті, подвав суду клопотання про відкладення слуханням в справі. Заявлене клопотання представником відповідача про відкладення слуханням в справі не підлягає задоволенню так як в силу вимог ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, якою передбачено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Провадження у вказаній справі відкрито ухвалою суду від 22.07.2014 року (а.с.39) року таким чином на час розгляду 28.11.2014 року минув вже більше ніж чотирьохмісячний термін розгляду справи. Таким чином у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, зі згоди позивачки та представника позивачки, суд ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2014 р.(а.с.88-13) у цивільній справі № 0910/1915/2012 р. задоволено позов [PERSON] до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання недійсним з моменту укладення кредитного договору № IFWWGA0000004210 від 03.07.2008 р. та визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору та зобов'язано Банк повернути [PERSON] документи , які були отримані у неї по акту прийому передачі оригіналів правоустановлюючих документів на нерухомість від 03.07.2008 року. 09 квітня 2014 р. Апеляційним судом Івано-Франківської області було постановлено ухвалу (а.с.14-21) про відмову у задоволенні апеляційної скарги представника ПАТ КБ "ПриватБанк" а рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11.02.2014 р. залишено без змін. В силу вимог ст.61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином судом при вирішенні позову [PERSON], по суті досліджувались положення ч. 1 ст. 216 ЦК України "Правові наслідки недійсності правочину" відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору ( п. 8.1) у розпорядження [PERSON] надавались кошти у розмірі 104 260,00 грн. на ремонт житла, з них 100000,00 грн. на ремонт житла шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 3000,00 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 760,00 грн для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 500,00 грн. - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту. За весь період існування кредитного договору [PERSON], внесла на рахунки банку кошти у розмірі 143787.11 грн.. що підтверджується випискою по рахунку № 29093058905504 (п. 8.2) відкритому на її ім'я для обліку усіх отриманих сум (а.с. 26). Відповідно до положення ч. 1 ст. 216 ЦК України "Правові наслідки недійсності правочину" недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За таких обставин беручи до уваги те що [PERSON] сплатила в Банк 147787,11 грн., а має повернути 104260,00 грн. підставними є вимоги позивачки про повернення їй коштів в розмірі 39527,11 грн. Із долученого до матеріалів справи договору поруки (а.с.30-31 ) , що укладений між ЗАТ "ПриваБанк" та [PERSON] від 03.07.2008 р. остання поручалась за виконання зобов'язань [PERSON], які випливали з кредитного договору №IFWWGA0000004210 від 03.07.2008 р. Відповідно до рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2014 р. у цивільній справі № 0910/1915/2012 р. вказаний кредитний договір визнано недійсним з моменту укладення. Відповідно до ст. 599 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" проводились списання коштів з рахунків [PERSON] в порушив умов Договору поруки від 03.07.2008 р., а саме п. 8 цього Договору , тобто без згоди на це [PERSON] , внаслідок чого в неї з розрахункового рахунку 13.06.2013 р. було знято 5581,63 грн. Підтвердженням даного факту є виписка із системи МІЙ ПРИВАТБАНК з якої випливає що 13.06.2013 р. о 23:02 год. на рахунок кредиту 2909 ****** 5504 було переведено 5581,63 грн. (а.с.27). Про факт списання коштів в односторонньому порядку свідчить також відповідь ПАТ КБ "ПриватБанку" № 20.1.0.0.0/7 -130614/2845 від 09.07.2013 р. (а.с.29) про те що кошти були списані на погашення кредитного договору № IFWWGA0000004210 від 03.07.2008 р. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 4) відновлення становища, яке існувало до порушення. Враховуючи те, що у судовому порядку кредитний договір виконання якого забезпечувалось договором поруки був визнаний недійсним з моменту укладення, беручи до уваги те що при примусовому односторонньому стягненні коштів із [PERSON] Відповідач порушив умови самого договору поруки майнові права позивачів в справі підлягають захисту шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення. За вищенаведених підстав суд вважає позовні вимоги позивачів в справі підставними, доведеними і такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного 16, 216, 321, 387, 629 ЦК України,

Outcome: approved