Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр м. Костянтинівка) про стягнення суми недоотриманої пенсії, яка обґрунтована тим, що [INFO] помер її дідусь, [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, яке видане Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та відповідно до якого був зроблений актовий запис № 166 від 03 березня 2021 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії, яка нараховувалась йому до дня смерті та зберігається в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. У квітні 2021 року представник позивача отримала у приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижкова О.О. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 квітня 2021 року. Спадщина, на яку видано зазначене свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2020 року, яка зберігається в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, та згідно довідки, виданої пенсійним органом 29 березня 2021 року за № 0577-05-8/7174, належить спадкодавцю. Згідно зазначеної довідки сума недоотриманої пенсії [PERSON] складає 477 917,93 грн. Таким чином частина недоотриманої пенсії [PERSON] , що увійшла до складу його спадщини в сумі 139 130,03 гривень (477 917,93 - 338 787,90 = 139 130,03) їй відповідачем виплачена не була. В жовтні 2021 року представник позивача звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відділ обслуговування громадян № 5 (сервісний центр м. Костянтинівка) з заявою про надання інформації про повний розмір недоотриманої пенсії [PERSON] з моменту припинення виплати пенсії за його життя. Відповідно до листа відповідача від 21 жовтня 2021 року інформацію про повний розмір недоотриманої пенсії [PERSON] надано не було. Просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її , [PERSON] , користь суму недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , але не була ним отримана за життя в розмірі 139 130,03 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у позовній заяві просила розглянути справу без її участі (а.с.4). Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 24 листопада 2021 року надав до суду Відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що вважає позов [PERSON] не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку, як внутрішньо переміщена особа, виплата пенсії призупинена у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання. Знятий з обліку у зв`язку зі смертю, помер [INFO] . Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Члени сім`ї, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми у встановлений строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Згідно запиту приватного нотаріусу від 10.03.2021 року № 224/02-14 було надано відповідь про залишок недоотриманої пенсії листом від 29.03.2021 року № 0577-05-8/7174. У листі зазначено, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [INFO] [PERSON] складає 477 917 грн. 93 коп., сума розрахована за три роки. У зв`язку зі зверненням за недоотриманою пенсією 21 квітня 2021 року, сума недоотриманої пенсії була розрахована за період з 20 квітня 2018 року по 30 вересня 2020 року і склала 338 787 грн. 90 коп. Виплату проведено 28 вересня 2021 року через відділення АТ «Ощадбанку». Вимоги позивача, щодо виплати грошових коштів за недоотриману пенсію померлого у розмірі 139 130,03 грн. не повинні бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, оскільки пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця, не входить до складу спадщини. Оформлення права на спадщину здійснюється нотаріусом шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Розмір пенсії (склад спадкового майна), яких вказаний у свідоцтві про право на спадщину, був визначений на підставі довідки управління. Сума пенсії, що належала [PERSON] і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини, а позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми, яка зазначена в свідоцтві про право на спадщину з урахуванням трирічного строку передбаченого ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Правова позиція Верховного Суду у справі № 243/2404/19 чітко визначає, що «При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкоємцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини». Враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду вбачається, що відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (статті 1219 ЦК України). Проте, існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону. Так у відповідність до статті 1227 ЦК України, згідно з якою суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Системний аналіз статей 1219 ЦК України та статті 1227 ЦК України, при застосуванні до встановлених у цій справі обставин, дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на пенсію (призначення, перерахунок, нарахування, виплата тощо), (як об`єкт цивільних прав), яке нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право;та право на суми нарахованої пенсії за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але недотримані за життя, які передаються членам його сім`ї, а у разі відсутності - входять до складу спадщини (статті 1227 ЦК України). Отже, право на нарахування пенсії не входить до скалу спадщини. Право на нарахування пенсії не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах. Оскільки, померлий за життя не вжив заходи щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, то він не скористався своїм правом на отримання належних їй сум пенсії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Донецького апеляційного суду від 19.12.2019 року номер провадження 22-ц/804/3024/19 та від 11.02.2020 № 243/5743/19. А отже, у позивача відсутнє право на спадкування права на нарахування пенсії померлого [PERSON] . Просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі (а.с.40-43). Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр м. Костянтинівка) про стягнення суми недоотриманої пенсії, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 березня 2021 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що [INFO] в м. Єнакієве, м. Юнокомунарівськ, Донецької області помер [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 квітня 2021 року, приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижков О.О., вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його онука - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2020 року, яка зберігається в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, та належить спадкодавцю на підставі довідки, виданої Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 29 березня 2021 року за № 0577-05-8/7174. Згідно ж цієї довідки вартість майна складає - 477 917,93 гривень. Загальна вартість спадкового майна складає - 477 917,93 гривень (а.с.11). З Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21 жовтня 2021 року вбачається, що [PERSON] перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вимог ст.46 Закону України від 02.09.1993 № 3425-ХІІ "Про нотаріат" органи Пенсійного фонду України надають нотаріусам інформацію про розмір пенсії, яка залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю пенсіонера для оформлення свідоцтва про право па спадщину. При цьому, у відповідях на запити нотаріусів зазначається, що сума недоотриманої пенсії може бути змінена в залежності від дати звернення за виплатою недоотриманої пенсії спадкоємців з усіма необхідними документами. У випадках, коли на день смерті пенсіонера виплата пенсії не здійснювалась, обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з ч.2 ст.49 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення виплати пенсії, її виплата поновлюється у порядку, передбаченому ст.46 3акону № 1058 (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії). Листом управління приватному нотаріусу Рижкову О.О. зазначено, враховуючи ст. 46 Закону № 1058, суму недоотриманої пенсії, померлого [INFO] [PERSON] , у розмірі 477 917,93 грн. на дату звернення за недоотриманої пенсії 29 березня 2021 року. Згідно зі ст.2 та 5 Закону України від 01.06.2010 № 2297-VI "Про захист персональних даних" (далі - Закон №2297) об`єктом захисту відповідно до цього Закону є персональні дані, які визначені як відомості або сукупність відомостей про особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Людина як учасник цивільних відносин, відповідно до ст.24 Цивільного кодексу України, вважається фізичною особою. Цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обов`язки, виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті (ст.25 Цивільного кодексу України). З огляду на вищевикладене, інформація про померлу особу не є персональними даними в розумінні Закону №2297, але ст.7 Закону України від 10.07.2003 № 1102-ІV "Про поховання та похоронну справу" передбачено, що держава гарантує конфіденційність інформації про померлого. Таким чином, надання інформації за померлу особу здійснюється відповідно до Закону України від 02.10.1992 № 2657-ХII "Про інформацію" (далі - Закон №2657). Відповідно до ст.5 Закону №2657 кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Норми Закону №2657, як і норми Цивільного та Сімейного кодексів України, не містять заборон стосовно надання інформації про померлу особу її спадкоємцям/родичам. Отже, з метою реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів родичі померлої особи мають право отримати інформацію про померлого у разі надання документів, які підтверджують їх родинні відносини з померлою особою (копії свідоцтва про народження, шлюб, смерть тощо). Додатково повідомляємо, що недоотримана пенсія померлого [PERSON] перерахована на картковий рахунок отримувача у вересні 2021 року (а.с.13). Відповідно до Довідки про фінансовий стан для заповнення декларації від 02 листопада 2021 року, на картковий рахунок [NUMBER] /Поточні рахунки фізичних осіб, відкрито в: ТВБВ № 10004/149 філії - ДОУ АТ "Ощадбанк", [PERSON] було перераховано 338 787,90 грн. (а.с.14). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадковою масою є недоотримана пенсія, що залишилася після смерті дідуся позивача - [PERSON] у розмірі 477 917,93 грн. Сторонами не заперечується, що позивачу було виплачено недоотриману пенсію [PERSON] у сумі 338 787,90 грн. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не визнається за позивачем право на недоотриману пенсію померлого дідуся - [PERSON] у розмірі 139 130,03 грн. (477 917,93 грн. - 338 787,90 грн.). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія. Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст. 1227 ЦК України. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-IV також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідач, на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог [PERSON] посилається на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Згідно пп. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера. Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набув всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого він набув є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті успадкованої ним суми пенсії після смерті спадкодавця у розмірі 141 867,88 грн. Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що загальна сума заборгованості за життя померлого [INFO] [PERSON] складає 477 917,93 грн., та успадкована [PERSON] як недоодержана пенсія - 477 917,93 грн. (а.с. 11), виплачена недоотримана пенсія - 338 787,90 грн., то невиплачена пенсія, яка увійшла до складу спадщини після смерті [PERSON] складає 139 130,03 грн., яка повинна бути виплачена позивачу, як майно, яке увійшло до складу спадщини. Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2). Статтею 386 ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч.1). Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2). Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої пенсії [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в розмірі 139 130,03 грн. на користь позивача [PERSON] з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є доведеними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved