Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача в її користь щомісячно аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 2500 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення сином навчання, але не пізніше ніж до 23 років. В позовній заяві зазначила, що 18.04.1999 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі у них народилися: [INFO] дочка [PERSON] , та [INFO] син [PERSON] . Рішенням Городенківського районного суду від 13.02.2019 у справі № 342/806/18 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. До 18 років відповідач сплачував аліменти у розмірі 700 грн. на кожну дитину, на виконання рішення Городенківського районного суду від 28.12.2015 року у справі 342/1190/15-ц. Син [PERSON] зарахований на денну форму навчання до ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" за освітньою програмою "Право" спеціальністю 081 право для здобуття ступеня вищої освіти - бакалавра. Форма навчання - платна. Так як син навчається на платній формі, він не отримує державної стипендії. Син дуже любить юриспруденцію, вважає отримати якісні освітні послуги та вважає, що денна форма навчання дасть змогу краще освоїти навчальну програму. Оскільки весь свій вільний час син присвячує навчанню, він не має змоги знайти постійну роботу, а позивачка щиро прагне, щоб син реалізував свої вміння на отриманні знання. Так як відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати сина, позивачці доводиться самостійно оплачувати його навчання та відповідне утримання: проживання, проїзд до вищого навчального закладу, одяг, харчування та інше. Окрім того, навчання потребує купівлі підручників , професійної літератури. канцелярського приладдя, інколи додаткових витрат на поїздки на конкурсні турніри, додаткові семінари, лекції. Разом з тим, відповідач більш ніж спроможний допомагати позивачці в утриманні сина до моменту його повноцінної можливості працювати за фахом. Так, позивачці відомо, що відповідач постійно виїжджає за кордон, має постійні заробітки. Відповідач є повністю здоровою та працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні немає. Позивачка в судове засідання не з`явилася. До суду, через поштове відділення, від позивачки поступило клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вважає їх такими, що підлягають до задоволення. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якого згідно довідки виконавчого комітету Чортовецької сільської ради Городенківського району № 1386 від 27.10.2020, - [ADDRESS] , в судові засідання призначені по справі на 15.12.2020 та 18.01.2021 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду від [PERSON] поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Позов просить задовольнити частково, а саме в розмірі 1500-2000 грн. у зв`язку з нестабільним заробітком і доходу на даний час. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2019 року по справі № 342/806/18 (провадження 2/342/63/2019), шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 18 квітня 1999 року виконавчим комітетом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, - розірвано. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2015 року по справі № 342/1190/15-ц (провадження 2/342/706/2015) вирішено про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі по 700 грн. щомісячно на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 22 від 21.06.2001 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 червня 2001 року Чортовецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Син сторін [PERSON] досяг повноліття. Він навчається на 3 курсі навчально-наукового юридичного інституту спеціальність "Право" ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" ІV рівня акредитації, денної форми навчання за кошти фізичних та юридичних осіб, що доводиться копією довідки № 06-03/09-13/4608 виданої 01.10.2020 заступником директора ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника". Із копії договору про надання освітніх послуг ДВНЗ "Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника" від 07.09.2020 слідує, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 44 000 грн., вартість платної освітньої послуги за роками навчання за період 2020-2021 становить 22 000 грн. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як слідує з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов`язкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку, який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що у зв`язку з навчання повнолітній син сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька. Позивачці не вистачає коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, роз`яснення, що містяться у п.17, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", думку відповідача, суд прийшов до висновку, що батько може надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі по 2000 грн. щомісячно. Ч.3 ст. 199 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син. Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Право на утримання повнолітніх дочки, сина невід`ємно пов`язане з навчанням і припиняється у разі припинення навчання, визначає ч.2 ст.199 СК України. Позивачка звернулася до суду з позовом 29.09.2020, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 182, 184, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial