Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас Олени Олександрівни, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 08.08.2008 року між нею та АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником прав та обов`язків якого є АТ "Укрсоцбанк") було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №880/248-ГД 35, відповідно до п.1 якого Кредитор зобов`язується надавати Позичальнику грошові кошти в межах загального ліміту, що встановлюється в сумі 30000 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути кредит у строки та на умовах, визначених цим договором, сплачувати проценти в розмірі, що визначатиметься у Додаткових угодах до цього договору, але в будь-якому разі, не більше 15% річних в доларах США. В рахунок забезпечення виконання позичальником власних зобов`язань за кредитним договором, 08 серпня 2008 року між нею, [PERSON] , [PERSON] (надалі за текстом - іпотекодавці) та АКБ СР «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Т.В., зареєстрований в реєстрі за номером 4628. Згідно із п. 1.1. іпотечного договору іпотекодавці передають в іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . Вказана вище квартира належить на праві власності її - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. 04 лютого 2019 року рішенням державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас О. О. звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , шляхом передачі АТ «Укрсоцбанк» її у власність. Згідно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує те, що підставою для прийняття зазначеного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень став вищевказаний договір іпотеки від 08 серпня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за номером 4628. Так, відповідно до п.4.1. договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Згідно із пп. 4.5.3. п. 4.5. договору іпотеки Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки, зокрема, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Разом з тим, оскаржуване рішення державного реєстратора прийнято з порушення норм матеріального права, що надає правомочність суду для його скасування. Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Разом з тим, як вбачається із п.1 ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна. Отже, визначальним при вирішенні спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна. Так, на її майно поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у зв`язку із тим, що: іпотечний договір укладено задля забезпечення виконання кредитного договору, предметом якого грошові кошти в іноземній валюті (долар США) - згідно із умов кредитного договору; площа квартири [ADDRESS] не перевищує 140 кв.м. (фактична площа 39,3 кв.м.) - підтверджується згідно із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, згідно умов іпотечного договору; квартира [ADDRESS] є постійним місцем проживання позичальника/майнового поручителя - підтверджується довідкою про склад сім`ї; у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно - підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформація надається). Тому, за наслідками прийнятого рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за відповідним застереженням в іпотечному договорі, фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Також, АТ «Уксоцбанк» набуло у власність нерухоме майно з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та не дотримано вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Тобто однією з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки є сплив тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем вказаної вимоги. Однак, вона будь-яких вимог про усунення порушення від АТ «Укрсоцбанк» особисто під розписку не отримувала. Таким чином, у зв`язку із недотриманням АТ «Укрсоцбанк» порядку позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, вказане надає додаткову правову підставу для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень. Крім того, в силу положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку», істотною умовою набуття іпотекодержателем права власності є оцінка предмета іпотеки, яка відповідає вимогам законодавства щодо оцінки майна, тобто має відповідати ч. 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», Національному стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10 вересня 2003 року. Проте, у висновку про оцінку майна відсутні дані щодо огляду об`єктів оцінки і суб`єктом оціночної діяльності застосовано всупереч вказаним положенням законодавства лише один порівняльний методичний підхід. Незважаючи на вибір експертом порівняльного методичного підходу оцінки майна, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Як вбачається із змісту заяви оцінювача, сформованих за результатами дослідження, останнім повідомлено про те, що об`єкти оцінки безпосередньо оцінювачем оглянуті не були та висновки про вартість майна сформовані виключно на інформації, наданої замовником. В разі невідповідності даних наданих документів, технічного стану і категорії внутрішніх оздоблювальних робіт, звіт потребує доопрацювання. Відтак, з огляду на зазначене, висновки оцінювача грунтуються на припущеннях та не відповідають фактичним обставинам справи. Таким чином, оскільки суб`єктом оцінювання не проводився огляд (обстеження) об`єктів оцінки (що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна), зазначене вказує на наявність підстав для визнання суб`єкта оціночної діяльності по проведенню оцінки майна та щодо визнання протиправною оцінки майна згідно звіту про незалежну оцінку. З огляду на зазначене вище, проведена оцінка майна суперечить вимогам чинного законодавства України, тому, не є оцінкою майна в розумінні ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у зв`язку із чим, оцінка майна як обов`язкова умова набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки проведена не була. Відтак, в силу того, що оцінка майна як обов`язкова умова набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки проведена не була, реєстрація державний реєстратором права власності на спірний об`єкт за АТ «Укрсоцбанк» проведена на підставі звіту, який не відповідає вимогам чинного законодавства України. Беручи до уваги вищеперелічені обставини та вимоги чинного законодавства, позивач вважає доведеними факти, які свідчать про недотримання установленої законом процедури позасудового звернення стягнення на нерухомий об`єкт, котрий виступав об`єктом забезпечення виконання зобов`язань позивача перед АТ «Укрсоцбанк» за укладеним між ними кредитним договором. Тому позивач просить позов задоволити та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 45390762, прийняте Державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас О.О. 06.02.2019 року. Ухвалою суду від 20.01.2020 року до участі в справі залучено в якості відповідача замість АТ "Укрсоцбанк" його правонаступника АТ "Альфа-Банк". В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала просила задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, суду пояснив, що звернення стягнення на майно відбулось шляхом застосування іпотечного застереження. Позивачу було направлено вимогу на її адресу, що відповідно до п.6.2 договору іпотеки є належним повідомленням. Позивачем не підтверджено належними доказами, що вона проживає у спірній квартирі та в неї відсутнє інше майно, а надана позивачем інформаційна довідка сформована за об`єктом. Закон України "Про мораторій..." не може бути застосовано, оскільки в даному випадку застосовано іпотечне застереження передбачене у договорі іпотеки, яке не є примусовим зверненням на майно, оскільки позивач дала згоду на таке звернення. Крім того, позивачем обрано не належний спосіб захисту. Відповідач - державний реєстратор Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас О.О. в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, їх представник подала до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що проти задоволення позовної заяви вони не заперечують. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2008 року між [PERSON] та АКБ СР "Укрсоцбанк" (правонаступником прав та обов`язків якого є АТ "Альфа Банк") було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №880/248-ГД 35, відповідно до п.1 якого Кредитор зобов`язується надавати Позичальнику грошові кошти в доларах США, в межах загального ліміту, що встановлюється в сумі 30000 доларів США, на умовах, визначених цим договором та Додатковими угодами до нього, а Позичальник зобов`язується повертати кредит у строки та на умовах, визначених цим договором та Додатковими угодами до нього, сплачувати проценти у розмірі, що визначатиметься у Додаткових угодах до цього договору, але в будь-якому разі, не більше 15% річних в доларах США, а також сплачувати комісії. Пунктами 2,3 Генерального договору визначено, що надання кредитних послуг за цим договором здійснюється протягом періоду з 08.08.2008р. по 07.08.2018р. включно. Надання кредитних послуг за цим договором здійснюється шляхом укладення додаткових угод, що є невід`ємними частинами цього Договору. Надання кредиту, або його відповідної частини за Додатковими угодами здійснюється в межах невикористаного залишку загального ліміту кредитування за цим договором, та з дотримання строку дії загального ліміту кредитування. 08.08.2008 року між [PERSON] та АКБ СР "Укрсоцбанк" (правонаступником прав та обов`язків якого є АТ "Альфа Банк") також було укладено Додаткову угоду №880/249-РК 74 до Генерального договору №880/248-ГД 35 від 08.08.2008р., відповідно до п.1 якого кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільного характеру використання відповідно до основних положень Генерального договору у формі разового кредиту в сумі 30000 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів у розмірі 15% річних та комісій в розмірі та порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів за Генеральним кредитним договором, що містяться в додатку 1 до Генерального договору. Кредит надається на: поточні потреби шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника на поточний рахунок позичальника на підставі письмової заяви позичальника. 08.08.2008 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та АКБ СР "Укрсоцбанк"(правонаступником прав та обов`язків якого є АТ "Альфа Банк") було укладено іпотечний договір, згідно п.1.1 якого іпотекодавці передають в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг №880/248-ГД 35 від 08.08.2008 року, укладеним між іпотекодержателем та позичальником та Додатковими угодами до нього, що укладені та будуть укладені між іпотекодержателем та позичальником, які є невід`ємними частинами договору, яким обумовлене основне зобов`язання наступне нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , загальною площею 39,3 кв.м., що належить іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (серія САВ №612705), виданого 15 липня 2008 року Управлінням комунального майна Хмельницької міської Ради. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15 липня 2008 року Управлінням комунального майна Хмельницької міської Ради на підставі розпорядження №2491 від 10.07.2008 року, власниками квартири [ADDRESS] , загальною площею 39,3 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м. є: [PERSON] (1/3), [PERSON] (1/3), [PERSON] (1/3). Відповідно до довідки №К-03-31704 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.07.2019 року, за адресою - [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Вказані обставини підтверджуються: Генеральним договором про надання кредитних послуг №880/248-ГД 35 від 08.08.2008 року; Додатковою угодою №880/249-РК 74 до Генерального договору про надання кредитних послуг №880/248-ГД 35 від 08.08.2008 року; Іпотечним договором від 08.08.2008 року; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 15.07.2008 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19530887 від 15.07.2008 року; Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №174264438 від 18.07.2019 року, №174789309, №174789593, №174789676 від 23.07.2019 року; довідкою №К-03-31704 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб від 19.07.2019 року. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону № 898-IV). За приписами частини першої статті 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положеннями статті 37 Закону № 898-IV визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Приписами статті 36 Закону № 898-IV передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, який набрав чинності на момент прийняття оскаржуваного рішення, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Підпунктом 4.5.3 пункту 4.5 Договору іпотеки від 08.08.2008 року передбачено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів, в т.ч.: шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст.37 Закону України " Про іпотеку". Згідно п.п.2.4.3, 4.1, 4.2, 6.2 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцями обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання позичальником основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою вручення таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку. 10.09.2018 року АТ "Укрсоцбанк" на адресу [PERSON] , [PERSON] [PERSON] ( [ADDRESS] ) було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та аналювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, яким вимагав сплатити борг за договором від 08.08.2008 року, який станом на 28.08.2018 року складає 71821,87 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 28.08.2018 року складає 2002770,08грн. А також, в порядку ст.ст. 35,36 Закону "Про іпотеку" попередили, що в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку АТ "Укрсоцбанк", має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". У випадку задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому ст.37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавцям буде прощено (анульовано) залишок непогашеної заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим вони будуть зобов'язані сплатити 18% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору з доходу у вигляді основної суми боргу, анульованого кредитором. Таким чином, враховуючи положення п.6.2 Іпотечного договору, повідомлення іпотекодавців АТ «Укрсобанк» було зроблено належним чином. Згідно висновку про вартість майна, виготовленого ТОВ "Незалежна експертна компанія" на замовлення АТ "Укрсоцбанк", вартість однокімнатної квартирі [ADDRESS] становить станом на 04.12.2018 року - 340890грн. Позивачем у відповідності до положень ст.81 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на спростування даних вказаного висновку про вартість майна. 06.02.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас О.О. на підставі: заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 04.02.2019 року, яку подав представник АТ "Укрсоцбанк" за довіреністю; повідомлення АТ "Укрсоцбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 10.09.2018р.; рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; іпотечного договору від 08.08.2008р.; виконавчого напису нотаріуса від 29.09.2016р., було прийнято рішення № 45390762 про проведення державної реєстрації права приватної власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ "Укрсоцбанк". Вказані обставини підтверджуються: повідомленням №68 від 10.09.2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням; рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 10.09.2018 року; іпотечним договором від 08.08.2008 року; виконавчим написом нотаріуса від 29.09.2016 року; заявою про державну реєстрацію права власності від 04.02.2019 року; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №155261347 від 06.02.2019 року; рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45390762 від 06.02.2019 року; витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №155262399, №155276583 від 06.02.2019 року. Отже, у зв`язку з виникненням заборгованості за кредитним договором №880/249-РК 74 було звернуто стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 Закону України "Про іпотеку" в позасудовому порядку згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. Разом з тим, слід зазначити, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», підпуктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та Договору іпотеки) споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Пунктом 4 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VII передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України "Про іпотеку"). Отже, Закон № 898-IV прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Водночас Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження, у тому числі шляхом реєстрації права власності за іпотекодержателем, згідно із застереженням в іпотечному договорі. Згідно довідки №К-03-31704 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.07.2019 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка має загальну площу 39,3 кв.м. зареєстровані - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Проте, реєстрація іпотекодавців за вищевказаною адресою не підтверджує того, що квартира [ADDRESS] використовується ними, як місце постійного проживання. Надані позивачем суду інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №174789309, №174789593, №174789676 від 23.07.2019 року сформовані користувачем за адресою: [ADDRESS] , тому достовірно не підтверджують відсутність іншого зареєстрованого на праві власності нерухомого майна за іпотекодавцями. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, позивачем не надано суду будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Також, слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постановах від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18, від 20 листопада 2019 року № 802/1340/18-а дійшла висновку, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе власником майна, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права оренди іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди (частина друга статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Якщо судом буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та відсутні встановлені законом підстави для відмови в державній реєстрації права), то це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес позивача. Тому за позовом про скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди відповідачем є не суб`єкт держаної реєстрації прав, а особа, щодо права якої здійснено такий запис. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас О.О., Акціонерного товариства «Альфа-банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed