Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

I. Виклад позицій позивача та відповідача. 18.12.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] його бабки [PERSON] , яка по день смерті проживала і була зареєстрована в с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області, спадкоємцем майна якої за заповітом є він [PERSON] . Після смерті бабки він не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що не знав про існування заповіту на свою користь. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним ним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці і встановити факт належності йому [PERSON] заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області 28.01.2000 від імені [PERSON] , оскільки в заповіті була допущена помилка, а саме його прізвище вказано [PERSON] замість [PERSON] . Це сталося з невідомих йому причин, оскільки в усіх документах його прізвище зазначене вірно. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання сторони не з`явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач [PERSON] \~позовні вимоги\~підтримує,\~представник відповідача\~ [PERSON] визнає позовні вимоги в повному обсязі (а.с.39,45,51). Інших заяв і клопотань від учасників справи не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 19.12.2019 позовну заяву [PERSON] до Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та надання додаткового строку для прийняття спадщини і встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишено без руху, оскільки вона подана без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України. Повідомлено позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви у строк, який не може перевищувати десять днів з дня отримання ним даної ухвали (а.с.19-20). 10.01.2020 від [PERSON] до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с.26-31). Ухвалою судді від 11.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 04 лютого 2020 року, з викликом сторін (а.с. 32-33). Відповідачеві Голинчинецькій сільській раді Шаргородського району Вінницької області запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с. 32-33). Ухвалу суду від 11.01.2020 направлено на адресу відповідача, яку він отримав 24.01.2020 (а.с.42). Відповідач Голинчинецька сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзив на позовну заяву не подала. 04.02.2020 у зв`язку з неявкою в підготовче засідання у сіх осіб, які беруть участь у даній справі, підготовче засідання відкладено на 25 лютого 2020 року (а.с.43). Ухвалою суду від 25.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання призначено на 13 березня 2020 року (а.с.48). За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У судовому\~засіданні встановлено,\~що 28\~січня 2000\~року при складанні і посвідченні заповіту вчиненого [PERSON] . Голинчинецькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області було допущено помилку: прізвище спадкоємця зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] » (а.с.13). Юридичний факт,\~що заповіт вчинений [PERSON] на користь [PERSON] та посвідчений 28 січня 2000 року секретарем виконкому Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області і зареєстрований в реєстрі за №2 належать [PERSON] підтверджується свідоцтвом\~про народження\~ [PERSON] \~серії [NUMBER] ,\~виданим Великомар`янівською\~сільською радою\~Білгород-Дністровського\~району Одеської\~області 29.01.1985,\~свідоцтвом про\~народження [PERSON] \~серії [NUMBER] ,\~виданим Голинчинецьким\~сіль ЗАГСом\~Джуринського району\~Вінницької області\~19.08.1952 (а.с.11,12), паспортом громадянина України [PERSON] [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області 20.03.2001 (а.с.7-8). [INFO] [PERSON] \~померла,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~виданим виконкомом\~Голинчинецької сільської\~ради Шаргородського\~району Вінницької\~області 25.06.2008 та довідкою виконавчого комітету Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 252 від 25.06.2019 (а.с. 9,14). Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за заповітом є її онук [PERSON] , який всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що не знав про існування заповіту на свою користь (а.с.13). При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено у видачі правовстановлюючого документа через пропуск строків для прийняття спадщини, встановлених ст.1270 ЦК України, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Шаргородського нотаріального округу Вінницької області Цимбалюка І.М. № 177/01-31 від 01.07.2019 (а.с.16). Перешкод для пред`явлення позову про продовження строку для прийняття спадщини та встановлення факту належності правовстановлюючого документу судом не встановлено. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути\~ протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6 \~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному\~право подати\~до суду\~будь-яку\~заяву,\~що стосується\~його прав\~і обов`язків\~цивільного характеру\~(п.36\~рішення ЄСПЛ\~від 21.02.1975\~у справі\~"Голден\~проти Сполученого\~королівства")\~та кожен\~має право\~на ефективний\~засіб юридичного\~захисту (ст.13\~Конвенції). Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух …(рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року). Згідно з положеннями статті 19 ЦПК України\~ суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно пункту 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. У справі, яка розглядається, судом встановлено, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, [PERSON] претендує на спадкове майно [PERSON] , спадщину після смерті якої він своєчасно не прийняв через те, що не знав про існування заповіту на свою користь. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини. Як роз`яснив Пленум ВС України у п.2 Постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для\~ подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття. Закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. [PERSON] , як\~спадкоємець майна\~померлої [PERSON] \~за заповітом, своєчасно не прийняв спадщину через те, що не знав про існування заповіту на свою користь, що у даному випадку є поважною причиною і підставою для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України. При цьому Голинченецька сільська рада Шаргородського району Вінницької області, притягнута позивачем до участі у справі в якості відповідача, на спадщину, неприйняту своєчасно [PERSON] не претендує, щодо задоволення позову не заперечує. VІ.\~Висновки суду Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що [PERSON] на підтвердження позовної заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суда і є достатніми для встановлення юридичного факту\~належності йому\~заповіту та\~визнання строку\~для прийняття\~спадщини після\~смерті [INFO] \~ [PERSON] \~пропущеним ним з поважних причин та визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 (остаточне 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що "Суд при\~оцінці доказів\~керується критерієм\~доведеності "поза\~розумним сумнівом". Згідно з \~його усталеною\~практикою доведеність\~може випливати\~із сукупності\~ознак чи\~неспростовних презумпцій\~стосовно фактів,\~достатньо вагомих,\~чітких і\~узгоджених між\~собою…".\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved