Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Заявниця, [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON], встановлення над ним опіки та призначення її опікуном. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що її син являється інвалідом І групи "Б" з дитинства, перебуває на обліку в психоневрологічній лікарні. Заявниця посилається на те, що внаслідок психічної хвороби її син не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду і опіки. В суді [PERSON] заяву підтримала пославшись на викладені у заяві обставини. Представник органу опіки та піклування Ніконенко Т.Є. заяву [PERSON] підтримав, надавши подання про призначення її опікуном сина [PERSON] Вислухавши осіб, що беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], [INFO], являється інвалідом І "Б" групи з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ за № 0042294 від 18.05.2013року (а.с. 8). З 2000 року він перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом "розумова відсталість в ступені вираженої дебільності з системним недорозвитком мови внаслідок хромосомної патології". В період з вересня 2001 року по вересень 2003 р. [PERSON] двічі перебував на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Криворізького ПНД. За показаннями матері [PERSON], медичної документації - [PERSON] з дитинства відставав в психічному розвитку, не читає, погано говорить, без сторонньої допомоги в побуті він себе майже не обслуговує. Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 268 [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді Тяжкої розумової відсталості із значними розладами поведінки та соціальної адаптації (F 72.1 згідно МКБ-10), у зв'язку з чим за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підпадає під дію ст. 39 ЦК України (а.с. 43-44). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Беручи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу [PERSON] не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що є підставою для визнання його недієздатним. За приписом ст. 58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка, а відповідно до ч. 1 ст. 60 цього Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на те, що [PERSON] визнається недієздатним, він не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Обставин, які перешкоджають матері [PERSON] виконувати обов'язки опікуна [PERSON], не встановлено. Представником органу опіку та піклування Виконкому Дзержинської районної у місті ради надано суду подання про можливість встановлення опіки над недієздатним та призначення опікуном [PERSON] його матір [PERSON]. Відповідно до ст..60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 121,80грн. підлягають компенсації за рахунок держави. На підставі ст.ст. 39, 58, 60 ЦК України,

Outcome: approved