Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк" звернувся до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом про визнання правочину недійсним до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON], у якому зазначив, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №4.237234 від 14 липня 2008 року за умовами якого позивач зобов'язався здійснити кредитування останньої. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит з цільовим призначенням ремонт та облаштування квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] із застосуванням енергозберігаючих технологій. Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, разом з тим [PERSON] не забезпечила своєчасне погашення кредиту, внаслідок чого утворився борг перед позивачем з тривалою затримкою у погашенні. Також, у зв'язку з несплатою боргу позивач звернувся до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом про стягнення заборгованості за кредитом 06.07.2010 року Пролетарським районним судом м. Донецька було ухвалено рішення за яким позовні вимоги АТ "ПроКредит Банку" задоволено у повному об'ємі, а саме, стягнуто з вищезазначених відповідачів у солідарному порядку на користь позивача суми боргу 52 165 грн. 34 коп. отримавши виконавчі листи, АТ "ПроКредитБанк" в серпні 2010 року звернувся до ВДВС Пролетарського РУЮ м. Донецька для примусового виконання рішення. 26.02.2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було проведено реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за громадянином [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. 26.09.2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] між [PERSON] та [PERSON] було посвідчено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Позивач просив визнати попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 26.09.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] недійсним з моменту укладення. 16.01.2014 року до канцелярії суду надійшли додаткові пояснення про визнання правочину недійсним, відповідно до якого згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 7661204 від 07.08.2013 року зареєстровано обтяження квартири на користь АТ "ПроКредит Банк", яка була предметом попереднього договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2013 року. посвідчення приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] попереднього договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2013 року порушило права АТ "КредитБанк" як обтяжувала, що є достатньою підставою для визнання договору недійсним. Представник позивача Никоненко Р.В., який діє від імені та в інтересах позивача на підставі довіреності, до судового засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON], яка діє від імені та в інтересах відповідача [PERSON],проти задоволення позову заперечувала та надала письмові заперечення, відповідно до яких між колишнім власником квартири [PERSON] та ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" укладено договір, згідно якого нерухоме майно, а саме чотирикімнатна квартира, загально площею 78,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], було передано в іпотеку банку 21 квітня 2008 року. після чого між [PERSON] та ПАТ "ПроКредітБанк" був укладений споживчий кредитний договір та 04.03.2010 року накладено заборону на нерухоме майно, яке вже знаходилось в іпотеці іншого банку. У зв'язку з порушенням боргових зобов'язань колишнім власником квартири перед заставоутримувачем - ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", вищезазначене майно було реалізоване. Відповідно до акту про проведення прилюдних торгів від 21.12.2012 року вищевказана квартира була придбана [PERSON] при реалізації нерухомого майна були задоволені вимоги першої черги - заставоутримувача, так відповідач з моменту з моменту реалізації позбавляється права забезпечення виконання зобов'язання за рахунок реалізації майна, так як застава та обтяження ,накладені на це майно ,були припинені з моменту його реалізації. Таким чином, про обтяження накладене Відповідачем у зв'язку з борговим зобов'язанням колишнього власника фактично залишився лише запис, який не має юридичної сили. 23.12.2013 року суддею Пролетарського районного суду м. Донецька Лебеденко С.В. було постановлено рішення, яким задоволені позовні вимоги [PERSON] до ПАТ "ПроКредитБанк" щодо зняття з під арешту майна, а саме квартири [ADDRESS]. Судом визнано, що на час укладання оскаржу вального правочину у позивача фактично були відсутні будь-які права на вищезазначене нерухоме майно, вважає, що укладення попереднього договору купівлі-продажу від 26.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] жодним чином не вплинуло та не могло вплинути на права та законні інтереси позивача. Щодо твердження позивача, що нотаріусом при посвідчені попереднього договору були порушені вимоги порядку вчинення нотаріальних дій та порядку вчинення окремих видів нотаріальних дій, позивач помилково ототожнює поняття попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна та основного договору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає його неявку неповажною та вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних доказів у справі. Третя особа приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округи [PERSON] в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, в зв'язку з чим суд визнає її неявку неповажною та вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутність третьої особи на підставі наявних доказів у справі. Суд, заслухавши представника відповідача [PERSON] та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до Витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно №7661204 від 07.08.2013 року зареєстровано 18.10.2012 року обтяження квартири [ADDRESS] за № 225685 на підставі заяви АТ "ПроКредит Банк". Судом встановлено, та сторони не заперечували, що дане обтяження діяло на час укладання оспорюваного попереднього договору, що підтверджується відповідним витягом (зворот а.с.7). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить чотирикімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Дата державної реєстрації - 26.02.2013 року (а.с.7). У судовому засіданні встановлено, що 26.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.6). Згідно з п.1.ч.1 ст.44 Закону України " Про виконавче провадження" У разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею: у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про іпотеку", після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Це правило не застосовується у разі придбання предмета іпотеки іпотекодавцем. Таким чином при реалізації нерухомого майна були задоволені вимоги першої черги - заставоутримувача, тому відповідач з моменту реалізації майна позбавляється права забезпечення виконання зобов'язання за рахунок реалізованого майна. Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі, тобто у даному випадку для укладання попереднього договору купівлі-продажу передбачено нотаріальне посвідчення даного договору. Під недійсним правочином розуміють дії фізичних та юридичних осіб, які хоч і спрямовані на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, але не створюють цих наслідків, внаслідок невідповідності вчинених дій вимогам закону. Таким чином, недійсний правочин не в змозі викликати правові наслідки, наступу яких бажають сторони, однак може викликати наслідки, наступу яких сторони не передбачали і не бажали. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Ст. 203 ЦК України формулює загальні вимоги до правочинів. Їх невиконання є підставою для визнання правочину недійсним. Частина 1 формулює вимоги до змісту правочинів, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; ч.2 встановлює вимоги до цивільної дієздатності особи, яка вчиняє правочин; ч.3 установлює загальну вимогу до волевиявлення учасника правочину: воно повинне бути вільним та відповідати внутрішній волі; ч.5 конкретизується в ст.234 та 235 ЦК, що передбачають недійсність фіктивного та удаваного правочину; ч.6 вимагає, щоб правочин не суперечив не тільки правам, а й інтересам малолітнім, неповнолітнім чи непрацездатним дітям. П.1 гл.13 розділу I Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (ділі - Порядок), передбачає, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до п.1.1 гл.2 розділу II Порядку передбачає, що правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують; п.1.7 передбачає, що крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; п.1.14 - у разі наявності заборони правочин про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача; п.2.1 - при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вищезазначені дії нотаріуса та сторін договору стосуються лише порядку укладання основного договору купівлі-продажу, а не попереднього договору купівлі-продажу, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір). Діюче на момент укладання оспорюванного попереднього договору законодавство не передбачало, що для укладення попереднього договору потрібно подавати Витяг з реєстру прав власності, а нотаріусу перевіряти відсутність заборони (арешту), податкової заставиобтяженого боргом, та посвідчувати попередній договір лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача. Відповідно відсутні підстави визнання оспорюванного попереднього договору недійсним. На підставі ст.ст. 203, 215, 635 ЦК України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: dismissed