Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

І. Позивач [PERSON] звернулась в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, в якому просить: 1.Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10728, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 30.10.2017 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" грошових коштів у сумі 60093,88 грн. 2.Стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн., а також стягнуті із заробітної плати грошові кошти у лютому 2018р. за виконавчим листом в сумі 770,17 грн. 1. На обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідно до кредитного договору б/н від 28.12.2012 року з ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] було надано кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Останній платіж позивачем було здійснено більше трьох років тому і вона вважає, що банку жодних коштів не винна. У лютому 2018р. з її заробітної платні відраховано 770,17 грн. на підставі виконавчого листа. Вказує, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, Закону України «Про нотаріат» і на підставі документів, наданих відповідачем приватному нотаріусу із заявою про вчинення виконавчого напису, не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, а також зазначає, що нотаріус вчинив вказаний виконавчий напис не перевіривши строк, визначений п.3.1.гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій. 2. Відповідач у справі - ПАТ КБ «Приватбанк» відзиву на позов не подав. Треті особи - приватний нотаріус [PERSON] та Царичанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області пояснення до позову також не подали. ІІ. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2018р. забезпечено позов [PERSON] шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса від 30.10.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №10728, щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" грошових коштів в сумі 60093,88 грн. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 1. Судом встановлено, що 30 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі ст.34 ч.1 п.19, ст.ст.87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в редакції від 10.12.2014 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", вчинено виконавчий напис нотаріуса серії НМТ 794523, зареєстрований в реєстрі за №10728, щодо стягнення з [PERSON], позивача в даній справі, на користь ПАТ КБ "Приватбанк" невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 28 грудня 2012 року грошових коштів в сумі 60093,88 грн. з урахуванням: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3810 грн. 10 коп.; - заборгованості за відсотками у розмірі 47467 грн. 03 коп.; - заборгованості з пені та комісії у розмірі 3764 грн. 66 коп.; - заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп.; - заборгованості по штрафам ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2752 грн.09 коп. - витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису- 1800 грн. Стягнення здійснюється за період з 28 грудня 2012 року по 31 липня 2017 року. 17 січня 2018 року державним виконавцем Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55503162 по примусовому виконанню виконавчого напису №10728, вчиненого приватним нотаріусом [PERSON], про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості в розмірі 60093,88 грн. Як вбачається з копії нотаріальної справи по спірному виконавчому напису, направленої до суду приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] ПАТ КБ "Приватбанк" для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу було надано заяву, передбачену п.2.1 глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5, розрахунок заборгованості, письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором б/н від 28.12.2012 року та копію поштового відправлення, копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку; копію довіреності, виданої ПАТ КБ "Приватбанк" на ім'я [PERSON] 2. Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Положення ст.18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. 3. Отже, судом відзначається, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Відповідно до ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Спірний виконавчий напис було вчинено на підставі заяви банку та доданих до неї документів. Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі заборгованість по кредиту, пені, комісії, відсотків, штрафу. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем. Усі ці обставини нотаріусом не враховувалися. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. В тексті виконавчого напису зазначено період, з якого утворилася заборгованість в розмірі 58 293 грн. 88 коп. - з 28.12.2012р. по 31.07.2017р. Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. В той же час, як встановлено судом, виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнуто заборгованість, що утворилася станом на 31.07.2017р. В наданій відповідачем нотаріусу анкеті -заяві приєднання до Умов та правил надання Банківських послуг у Приватбанку, на яку нотаріус посилається у виконавчому написі як на підставу заборгованості, взагалі не зазначена сума, яку позивач отримала, не вказані умови та строк повернення кредитних коштів. Банк у своїй заяві зазначив, що строк, за який проводиться стягнення - 1676 днів, а саме з 28.12.2012р. (тобто з моменту укладення договору), що, у свою чергу, свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки відповідачем пропущений строк, протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. 4. Відповідач при зверненні до нотаріуса на обґрунтування своєї заяви про вчинення виконавчого напису, посилався на анкету-заяву (кредитний договір) від 28.12.2012р., в якій, як встановлено судом, взагалі не зазначена сума кредитних коштів, отриманих позивачем, та розрахунок заборгованості за вказаним договором, який починається з 21.08.2013р. При цьому в заяві банк зазначив, що заборгованість обраховується з 28.12.2012р. Дані обставини свідчать про те, що між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" існує спір про розмір заборгованості, що, на думку суду, підтверджує доводи позивача, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 5. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, отже позов в цій частині підлягає задоволенню повністю. 6. Ст.1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як вбачається з розрахункового листка за лютий 2018р. ПАТ Дніпропетровськгаз, з [PERSON] утримано за виконавчим листом 770 грн.17 коп. Оскільки суд прийшов до висновку, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, а відповідно і стягнення заборгованості з позивача є протиправним, то підлягають поверненню [PERSON] кошти в сумі 770 грн.17 коп. як безпідставно набуті відповідачем - ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved