Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

12.10.2016р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ "Техноплдіс-1" про розірвання договору купівлі-продажу від 20.09.2015р., стягнення вартості товару (а.с. № 3-5). Ухвалою суду від 13.10.2016р. позов було залишено без руху,надано позивачці строк для усунення недоліків. 24.10.2016р. до суду надійшла позовна заява з належним оформленням відповідно до вимог ухвали суду від 13.10.2016р., за якою 10.11.2016р. відкрито провадження у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка у позовній заяві посилалась на те, що 20.09.2015р. придбала у відповідача кавомашину DELONGHI ECAM 45.760W, протягом встановленого гарантійного строку кавомашина двічі знаходилась на ремонті, перший ремонт відбувся в період з 04.11.2015р. до 11.11.2015р. - проведено регулювання помпи та з 13.02.2016р. по 26.02.2016р. - проведено ремонт силової плати, дана несправність унеможливлювала роботу суттєвої функції кавомашини капучинатора (пристрою, що автоматично видає молоко з пінкою). Після ремонту відповідного недоліку, він так само виявився знову в серпні 2016р., в зв'язку з чим, 30.08.2016р. позивачка, маючи намір розірвати договір купівлі-продажу, звернулась до сервісного центру з метою зафіксування несправності та отримати звіт про те, які недоліки було усунено раніше. В результаті проведення діагностики, актом оцінки технічного стану від 02.09.2016р. було зафіксовано, що кавомашина потребує ремонту, а саме, заміни силової плати, також було зафіксовано, що несправність виникла з вини виробника. 14.09.2016р. позивачка звернулась з письмовою заявою до продавця з вимогою повернути кошти сплачені за неякісний товар, письмову відповідь на заяву позивачки відповідачем надано не було, телефоном позивачці було повідомлено, що було б краще кавомашину направити повторно в сервісний центр для оформлення акту про списання. Сподіваючись вирішити питання мирним шляхом, позивачка погодилась надати кавомашину в сервісний центр для оформлення акту про списання, проте, як з'ясувалось в подальшому, через помилку працівника магазину, в сервісний центр кавомашину передали для проведення ремонту, задля чого вже замовили у виробника необхідні запчастини. 23.09.2016р. позивачка звернулась до продавця з заявою про повернення їй кавомашини з сервісного центру, оскільки вона раніше відмовлялась від проведення повторного ремонту в зв'язку з суттєвою поломкою та передавала кавомашину в магазин для отримання в сервісному центрі акту про списання. 03.10.2016р. кавомашину було повернуто позивачці, жодної письмової відповіді на заяву про повернення коштів або пропозицій щодо вирішення питання мирним шляхом відповідачем надано не було, що стало підставою для звернення позивачкою до суду за захистом своїх прав шляхом розірвання договору купівлі-продажу кавомашини від 20.09.2015р. та повернення відповідачем вартості товару, виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, за твердженнями позивачки така вартість становить 40999 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання 30.01.2017р. не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. № 33). В наданій до суду 30.01.2017р. заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, проти винесення по справі заочного рішення суду не заперечувала (а.с. № 36). Представник відповідача в судові засідання по справі, які призначалися на 12.12.2016р., 30.01.2017р., повторно не з'явився, про дату судових засідань ТОВ "Технополіс-1" повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації, конверт направлений відповідачу з повідомленням про дату судового засідання на 12.12.2016р. був повернутий до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". В судове засідання по справі призначене на 30.01.2017р. відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. № 35). За такими обставинами, згідно до ст. 76 ЦПК України відповідач є належним чином повідомлений про дату розгляду справи та за правилами ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити по справі заочне рішення суду. Розгляд справи відбувався за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, механізм їх захисту регулюються Законом України "Про захист прав споживачів". Судом встановлено, що 20.09.2015р. [PERSON] придбала у ТОВ "Технополіс-1" кавомашину DELONGHI ECAM 45.760W. Факт придбання товару підтверджується копію наданого до суду гарантійного талону В№1201491 та товарного чеку (а.с. № 8), згідно якого 20.09.2015р. за придбання кавомашини DELONGHI ECAM 45.760W позивачкою було сплачено 23 858 грн. 86коп. Отже, позивачкою в розумінні п.7 ч.1 ст.1, п.11 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів" належними доказами підтверджено факт придбання товару. Згідно до ч.4 Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Пункт 5 ст.1 Закону №1023-XII визначає, що гарантійний строк це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. Згідно до гарантійного талону В №1201491, який було оформлено 20.09.2015р. на кавомашину DELONGHI ECAM 45.760W гарантійне сервісне обслуговування автоматичних кавомашин DELONGHI здійснюється протягом 24 місяців (а.с. № 9). Згідно акту оцінки технічного стану від 02.09.2016р., який було складено авторизованим сервісним центром "Інтерсервіс" протягом встановленого гарантійного строку кавомашина DELONGHI ECAM 45.760W (власник [PERSON].) двічі знаходилась на ремонті, перший ремонт відбувся в період з 04.11.2015р. до 11.11.2015р. - проведено регулювання помпи та з 13.02.2016р. по 26.02.2016р. - проведено ремонт силової плати. Як наголошувала позивачка в позовній заяві, підставою для проведення сервісним центром оцінки технічного стану кавомашини була її заява від 30.08.2016р. на адресу продавця, в якій [PERSON] просила провести діагностику технічного стану кавомашини, оскільки після ремонту в лютому 2016р. силової плати, а дана несправність унеможливлювала роботу капучинатора (пристрою, що автоматично видає молоко з пінкою) в серпні 2016р., відповідний недолік в роботі пристрою з'явився знову, та вона мала намір розірвати договір купівлі-продажу. Також, актом оцінки технічного стану було зафіксовано відсутність слідів стороннього втручання та причину відповідної несправності пристрою - дефект виробника, для усунення якого необхідна заміна силової плати та зношених ущільнювачів, з чого можливо дійти висновку, що для відновлення належної якості продукції кавомашини з функціюванням капучинатора необхідна заміна запчастини, яка вже ремонтувалась та має дефект з вини виробника. Оскільки позивачка відмовилась від проведення гарантійного ремонту, маючи намір розірвати з продавцем договір купівлі-продажу, 14.09.2016р. [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про повернення сплачених нею коштів за придбану кавомашину у зв'язку з повторною поломкою силової плати, заява була отримана директором магазину продавця 14.09.2016р. (а.с. № 13), письмова відповідь на заяву позивачки відповідачем надана не була. Телефоном позивачці було повідомлено, що було б краще кавомашину направити повторно в сервісний центр для оформлення акту про списання. Сподіваючись вирішити питання мирним шляхом, позивачка погодилась надати кавомашину в сервісний центр для оформлення акту про списання, проте, як з'ясувалось в подальшому, через помилку працівника магазину, в сервісний центр кавомашину передали для проведення ремонту, задля чого вже замовили у виробника необхідні запчастини. 23.09.2016р. позивачка звернулась до продавця з заявою про повернення їй кавомашини з сервісного центру, оскільки вона раніше відмовлялась від проведення повторного ремонту у зв'язку з суттєвою поломкою та передавала кавомашину в магазин для отримання в сервісному центрі акту про списання (а.с. № 13), та 03.10.2016р. кавомашину було повернуто позивачці. Враховуючи, що відповідачем не було надано письмової відповіді на заяву про повернення коштів або пропозицій щодо вирішення питання мирним шляхом, позивачка користуючись правом на судовий захист, звернулась до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу кавомашини та повернення відповідачем вартості товару виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, яка за твердженнями позивачки становить 40 999 грн. Згідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1996р. N5 "Про практику розгляду судами цивільних справ за поновами про захист прав споживачів" вирішуючи питання про характер правовідносин між споживачем та продавцем (виготівником, виконавцем), про наявність підстав і умов їх виникнення, про права і обов'язки сторін, суд має виходити як із норм Закону і прийнятих згідно з ним актів законодавства, так і з відповідних норм Цивільного кодексу України та іншого законодавства, що регулюють ті ж питання і не суперечать Закону. За умовами ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.8 Закону, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Пункт 12 ст.1 Закону визначає значення істотного недоліку, а саме, це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Частина 2 ст.678 ЦК України також визначає, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. У відповідності до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши надані позивачкою письмові докази, суд приходить до висновку, що в розумінні цивільного законодавства, положень ст.ст. 1, 8 Закону України "Про захист прав споживачів" позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу кавомашини DELONGHI ECAM 45.760W від 20.09.2015р. підлягають задоволенню, оскільки відповідне право позивачки визначає наявність встановлених законом підстав, а саме: - виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, перший ремонт силової плати, відбувся в період з 13.02.2016 по 26.02.2016р. - неможливе використання товару відповідно до його цільового призначення - несправність силової плати унеможливлює роботу суттєвої функції кавомашини - капучинатора. - істотний недолік виник з вини виробника, згідно до акту оцінки технічного стану від 02.09.2016р. несправність запчастини (силової плати) є дефектом виробника. - істотний недолік після його усунення проявився знову з незалежних від споживача причин та робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором - несправність капучинатора виникла повторно, та є дефектом виробника, підтверджується актами оцінки технічного стану авторизованого сервісного центру "Інтерсервіс" від 02.09.2016р. та 27.09.2016р. Істотність недоліку товару, який був придбаний [PERSON], відповідачем не заперечувався та не спростовувався при зверненні позивачкою з вимогою про повернення коштів в зв'язку з повторною поломкою кавомашини. Також суд вважає за необхідне зазначити, що з позовом до суду позивачка звернулась 10.10.2016р., в межах річного строку позовної давності, встановленого ч.1 ст. 681 ЦК України, тобто від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку. Вирішуючи позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача в наслідок розірвання договору вартості придбаного товару, виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги в розмірі 40 999 грн., суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 7 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів", при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар проводяться, виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. До відповідача з вимогою про повернення коштів позивачка звернулась 14.09.2016р., отже вирішуючи питання про обґрунтованість заявленої [PERSON], до стягнення з відповідача суми коштів, суд повинен виходити з вартості ціни , яка існувала на відповідний товар станом на 14.09.2016р. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження вартості товару (кавомашини DELONGHI ECAM 45.760W) станом на 14.09.2016р., позивачкою разом з позовною заявою було надано копії скріншоту екрану з інтернет сайтів інших магазинів продавців, згідно яких вартість відповідної моделі кавомашини різниться в межах від 39 899 грн., 40 999 грн. до 44 083 грн., проте, дані відомості не мають відображення дати, на яку визначена ціна товару, у зв'язку з чим суд їх оцінює критично та вважає, що вони не можуть бути належними письмовими доказами вартості товару станом на 14.09.2016р., інших письмових доказів в розумінні ст. ст. 57, 58, 64, 66 ЦПК України позивачкою суду надано не було. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, за доцільне при розірванні договору купівлі-продажу від 20.09.2015р. стягнути з ТОВ "Технополіс-1" на користь [PERSON] вартість придбаного товару (кавомашини DELONGHI ECAM 45.760W) станом на день укладення договору в розмірі 23 858 грн.86коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог частково, суд вважає за можливе розподілити судові витрати наступним чином. Позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір, як за вимогою немайнового характеру, так і за вимогою майнового характеру у загальному розмірі 1102грн.40коп. (по 551грн.20коп. за кожною з вимог. -а.с. № 2). З огляду на те, що позовні вимоги немайнового характеру, заявлені позивачкою задоволені в повному обсязі та договір купівлі-продажу розірваний, то сплачений нею судовий збір у розмірі 551грн.20коп. підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в повному обсязі. З огляду на те, що вимоги майнового характеру з адоволено частково, то з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 320грн.76коп. - пропорційно до задоволених вимог (23 858грн.86коп. * 551грн.20коп./ 40 999грн.). У стягненні решти суми судового збору слід відмовити, у зв'язку із відмовою в частині позовних вимог про стягнення вартості товару. Таким чином, загальний розмір судового збору, якій підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки становить 871грн. 96коп. ( 551грн. 20коп.+320грн. 76коп.) На підставі викладеного,

Outcome: partial