Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, ПрАТ "СК "Український страховий стандарт", [PERSON] про відшкодування шкоди, отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 25.05.2016 р. біля 16.45 водій [PERSON] в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області на перехресті вулиці Червоноармійська та Проспекту Грушевського, керуючи службовим автомобілем «Toyota Prius», д.р.н. [NUMBER] (23 - номер регіону), внаслідок допущених ним порушень ПДР України, скоїв зіткнення з автомобілем «Fiat Тіро» д.р.н. [NUMBER] під керуванням сина позивача [PERSON] , внаслідок чого його автомобіль отримав пошкодження. 14.07.2017 р. рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду водія [PERSON] визнано винним за вчинення адмінправопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова набрала чинності 25 липня 2017 року. У березні - квітні 2019 року експерт автотоварознавець [PERSON] з повідомленням водія [PERSON] та страхової компанії провів огляд колісного транспортного засобу «Fiat Тіро» д.р.н. [NUMBER] , про що склав Висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №301/19 від 23 квітня 2019 року, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Fiat Тіро» д.р.н. [NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДТП в цінах станом на 25 травня 2016 року становить 41470 грн. 22.11.2018 р. він подав до страхової компанії ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» претензію про відшкодування спричиненої шкоди, але відповідач гроші не виплатив, а 27.12.2018 р. отримав негативну відповідь на претензію №1681. Витрати у зв`язку із проведенням експертного автотехнічного дослідження з метою встановлення вартості відновлювального ремонту склали 1895 грн. Внаслідок ДТП його син [PERSON] отримав тілесні ушкодження, на лікування сина витратив 2486,69 грн. До цього часу страхова компанія як і водій та його роботодавці йому страхове відшкодування за спричинену шкоду не виплатили, а тому повинні сплатити йому відповідно до ст..625 ЦК України 3% та інфляційні збитки із суми виплат відшкодування 45 851, 69 грн. (вартість матеріального збитку 41470 грн., витрати за проведене дослідження 1895 грн. та витрати на лікування 2 486, 69 грн.). Розмір 3% річних за період 25.05.2016 по 31.07.2019 р. за його розрахунками становить 4382,92 грн. та інфляційних втрат за період з травня 2016 р. по квітень 2019 р. в сумі - 15727, 13 грн. Позивач просить суд на підставі ст. ст. 3,15, 16, 22, 625,1166,1167,1172 та 1187 ЦК України винести рішення яким: стягнути з Відповідачів солідарно вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП з урахуванням фізичного зносу 41 470 грн.; витрати за проведене автотехнічне дослідження 1895 грн.; витрати на лікування 2 486, 69 грн.; загальна сума 3% річних за невиконання зобов`язань 4 382, 92 грн.; сума збитків, заподіяних інфляцією складає 15 727,13 грн., а всього 65 961, 74 грн.; стягнути з відповідачів усі понесені ним судові витрати. В суді позивач а його представник позов підтримали, просять його задовольнити. Суду позивач пояснив, що саме ним придбавалися лікарські засоби для лікування повнолітнього сина. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області(надалі «ГУ НП в Хмельницькій області») в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог до управління., подав відзив на позов. Суду представник відповідача пояснив, що дійсно дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок протиправних дій старшого сержанта поліції [PERSON] який перебував на службі та виконував повноваження поліцейського, а тому матеріальна шкода, яка завдана позивачу повинна відшкодовуватися згідно вимог ст.1174 ЦК України державою, оскільки така шкода заподіяна незаконними діями службової особи органу державної влади під час виконання нею службових обов`язків; просить суд врахувати, що транспортний засіб позивача частково відновлений та розукомплектований, у зв`язку із чим визначити повний перелік пошкоджень та ремонтних робіт неможливо; позивачем порушено встановлений п.33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядок огляду пошкодженого майна; вимоги передбачені ст.625 ЦК України відносяться до договірних правовідносин, а тому в цій частині є безпідставними. Представник відповідача [PERSON] в суді позов не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних вимог до його довірителя. Суду представник пояснив, що оскільки [PERSON] перебував на службі, а тому відповідальність має нести роботодавець в особі управління Національної поліції в Хмельницькій області; просить суд врахувати, що наданий позивачем експертний висновок не відповідає вимогам ЦПК України, а тому вимоги щодо стягнення матеріального відшкодування є безпідставними. Представник відповідача ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, направив суду відзив на позов. У відзиві представник відповідача вказав, що позивач тільки 27.11.2018р. звернувся до Страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану його майну. Згідно Повідомлення ТОВ «Брітіш авто клаб асістанс», 15.11.2018р. в м. Кам`янці-Подільському було проведено огляд автомобіля Ріаі Тіро , д/н [NUMBER] , в результаті якого було встановлено, що даний транспортний засіб частково відновлений та розукомплектований, у зв`язку з чим визначити повний перелік пошкоджень та ремонтних дій неможливо. Оскільки часткове відновлення та розукомплектування пошкодженого автомобіля унеможливило встановлення розмір заподіяної шкоди, Страховиком було прийнято рішення, згідно п.37.1.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відмову у виплаті страхового відшкодування. Крім того, ДТП сталася 25.05.2016р., а заяву про виплату страхового відшкодування позивачем до Страховика було подано лише 27.11.2018р., тобто після спливу 2,5 років після настання ДТП. Позивач із заявою про відшкодування йому витрат на лікування до Страховика не звертався, копій документів, що підтверджують понесення таких витрат, не надавав, а тому, станом на сьогоднішній день, його право на отримання 2486,69 грн. не є порушеним. Страховик не заперечив щодо задоволення вимог про стягнення витрат на лікування в сумі 2 486,69 грн., вказує, що стягнення в частині заподіяної шкоди підлягає покладенню на ГУ НП в Хмельницькій області відповідно до ст..1172 ЦК України. Ухвалою суду від 30.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 19.08.2019р. позовні вимоги [PERSON] до Головного управління МВС України в Хмельницькій області (ліквідаційна комісія) залишено без розгляду. Ухвалою суду від 09.09.2019р. призначено справу до судового розгляду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, матеріали справи № 676/3340/17, суд встановив наступне. Наказом т.в.о. начальника ГУ НП в Хмельницькій області «По особовому складу» № 45 о/с від 07.11.2015 р. [PERSON] було призначено поліцейським Кам`янець-Подільського відділу поліції ГУНП із присвоєнням спеціального звання старший сержант поліції(а.с.75). 25 травня 2016 року біля 16:45 год старший сержант поліції Клімов О.Г. в м.Кам`янець-Подільському Хмельницької області на перехресті вулиці Червоноармійська та Проспекту Грушевського, керуючи службовим автомобілем «ToyotaPrius», д.р.н. [NUMBER] (23 - номер регіону), внаслідок допущених ним порушень Правил Дорожнього Руху України, скоїв зіткнення з автомобілем «FiatТіро» д.р.н. [NUMBER] під керуванням сина позивача - [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «FiatТіро» д.р.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а його водій [PERSON] , 08.12.1984 р. тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 324 від 27.05.2016 р. легкі тілесні ушкодження які призвели до короткочасного розладу здоров`я. Право власності позивача на автомобіль підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 05.08.2005р.(а.с.18-19). Транспортний засіб «ToyotaPrius», д.р.н. [NUMBER] згідно договору позички транспортних засобів № 11 від 19.11.2015 р., укладеного між Кам`янець-Подільським МВ УМВС України в Хмельницькій області та ГУ НП в Хмельницькій області, був серед інших переданий в строкове безоплатне користування ГУ НП в Хмельницькій області. Відповідно до полісу № АЕ/6956391 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.12.2015 року, автомобіль ToyotaPrius», д.р.н. [NUMBER] , застрахований ГУ НП в Хмельницькій області у ПрАТ СК «Український страховий стандарт». Строк дії полісу з 19.12.2015р. по 18.12.2016р. Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року водія [PERSON] по справі № 676/3340/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за вчинення адмінправопорушення, поліцейського Кам`янець-Подільського ВП ГУ НП в Хмельницькій області Клімова О.Г., визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова набрала чинності 25 липня 2017 року.(а.с.10-11). У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №301/19 від 23 квітня 2019 року, складеного експертом ДП «Експерт-сервіс АВТО» у м.Хмельницькому ТОВ «Український Експертний центр «Експерт-Сервіс АВТО» [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «FiatТіро» д.р.н. [NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДТП задньої частини КТЗ, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 27.03.2019р., станом на момент ДТП 25.05.2016р. становить 41470 грн. Витрати у зв`язку із проведенням експертного автотехнічного дослідження з метою встановлення вартості відновлювального ремонту склали 1895 грн., а саме, вартість дослідження 1700 грн., послуги банку при оплаті 27 грн., рекомендовані листи відповідачам [PERSON] та страховій компанії 168 грн., що підтверджується квитанціями від 27.03.2019р. та фіскальними чеками від 21.03.2019р. Відповідно до копій зазначених квитанції(а.с.33) оплату послуг ДП «Експерт-сервіс АВТО» у м.Хмельницькому здійснено [PERSON] - сином позивача 22 листопада 2018 р. позивач подав до страхової компанії ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» претензію про відшкодування спричиненої шкоди, однак отримав лист від 27 грудня 2018р. №1681 у якому позивача повідомлено що правових підстав для проведення виплати страхового відшкодування немає, оскільки до огляду представниками страховика автомобіль відновлено та заяву про страхове відшкодування подано з пропуском строку. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 33.3 ст.33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Статтями 33, 34 Закону передбачено порядок звернення у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Водій невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Як вбачається з матеріалів справи, про ДТП позивач не повідомив ПрАТ СК «Український страховий стандарт» у встановлений Законом строк та провів ремонтні роботи, розукомплектування пошкодженого автомобіля. Таким чином, суд вважає, що позивачем було порушено пункт 33.3 Закону щодо обов`язку збереження пошкодженого транспортного засобу у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до огляду представником страховика. Позивач порушив порядок і строки звернення до страхової компанії, що призвело до неможливості призначення страховиком розміру завданої шкоди. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 405/5159/15-ц. Крім того, відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП. Відтак, право отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Моторного (транспортного) страхового бюро України), узятих на себе зобов`язань виникає виключно за умови подання потерпілим у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків. З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовити у здійсненні страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року в справі № 910/7449/17. Як вбачається із матеріалів справи, ДТП сталася 25.05.2016 року, а до Страховика позивач звернувся лише 22.11.2018 року, тобто після спливу річного строку на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування. За таких обставин, відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення із ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» матеріальної шкоди у розмірі 41470 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Доводи відповідача ГУ НП в Хмельницькій області про те, що спірні правовідносини врегульовуються ст.ст. 1173, 1174, ч.6 ст. 1176 ЦК України, а завдана шкода підлягає відшкодуванню державою, є безпідставними. Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.2001 № 12- рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою вказує, що держава не відповідає по зобов`язаннях державних організацій, які є юридичними особами, а ці організації не відповідають по зобов`язаннях держави. Така юридична особа, тобто державна установа, відповідає за своїми зобов`язаннями коштами, які є в її розпорядженні. Суд також критично оцінює заперечення представників відповідачів - ГУ НП в Хмельницькій області та [PERSON] щодо неналежності наданого в обґрунтування позовних вимог висновку експертного дослідження від 23.04.2019 р. згідно якого за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №301/19 від 23 квітня 2019 року, складеного експертом Бурдаш С.П., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «FiatТіро» д.р.н. [NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДТП задньої частини КТЗ, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу, станом на момент ДТП 25.05.2016р. становить 41470 грн. При цьому суд враховує, що висновок хоча і містить описки(наприклад щодо дати проведення огляду в резолютивній частині «Висновок» зазначено «04.04.2018 р.»), однак враховуючи приєднані до нього додатки, в т.ч. протокол огляду транспортного засобу від 27.03.2019 р., зміст висновку(стор. 3 звіту), дає підстави вважати, що при його проведені експертом було визначено дійсний розмір матеріального збитку на момент дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 25.05.2016 р. за участю транспортних засобів позивача та ГУ НП в Хмельницькій області. Доказів на спростування вказаного розміру матеріального збитку ГУНП в Хмельницькій області та представник відповідача [PERSON] суду не надали, що є їх процесуальним обов`язком в силу ст. 81 ЦПК України. Таким чином, враховуючи, що[PERSON] наказом ГУНП в Хмельницькій області від 07.11.2015р. №45 о/с призначений поліцейським Кам`янець-Подільського відділу поліції ГУНП та присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції стягнення матеріальної шкоди в розмірі 41470 грн. підлягає з ГУ НП в Хмельницькій області. В зв`язку з цим, а також з врахуванням ч.1 ст.1172 ЦК України вимоги позивача до відповідача [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. На думку суду, не підлягають також задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів витрат на авто технічне дослідження в сумі 1895 грн. оскільки з наданих суду копій квитанцій видно, що їх здійснив повнолітній син позивача [PERSON] (а.с. 33) який позовних вимог до відповідачів до суду не заявляв. Не підлягають також до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів 2 486,69 грн. на лікування. З матеріалів, оглянутої в судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення № 676/3340/17, видно, що син позивача [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження. З пояснень позивача в суді саме він здійснював оплату вартості лікування свого повнолітнього сина. На підтвердження витрат на лікування позивач надав копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 082 від 26.05.2016 р. від [PERSON] прийнято за проведення МРТ голови та шиї 1900,00 гр.(а.с.34). Як встановлено судом, інші чеки на суму 586,69 грн. підтверджують придбання лікарських засобів для лікування [PERSON] - сина позивача. Проте, сам [PERSON] не звертався ні до Страховика про виплату витрат на лікування, крім того, як вбачається із змісту заяви про виплату страхового відшкодування та відповіді №1681, позивач із заявою про виплату витрат на лікування до Страховика також не звертався, відповідних копій документів не надавав. [PERSON] позовних вимог про стягнення витрат на лікування з відповідачів до суду не заявляв. За таких обставин з врахуванням положень ч.4 ст. 206 ЦПК України суд відхиляє визнання в цій частині позовних вимог ПрАТ "СК "Український страховий стандарт. Ч.2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена цією статтею, передбачають насамперед договірні правовідносини, про що свідчить системний аналіз положень розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 цього Кодексу, в якому розміщено статтю 625 ЦК України. Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов`язання, на шкоду не повинні нараховуватися проценти за користування чужими грошовими коштами. Отже дія частини другої статті 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди. З врахуванням наведеного вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів 3% річних за невиконання зобов`язань в сумі 4382,92 грн. та 15727,13 грн. збитків заподіяних інфляцією задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial