Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

11.06.2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за централізоване опалення за період з 11.10.2017 року по 10.04.2018 року включно в розмірі 3600 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог КП «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 25,2 кв.м. Відповідач хоч і ухиляється від укладення договору на централізоване опалення, проте від отримання послуг не відмовляється. В порушення вимог нормативно-правових актів, у період з жовтня 2017 року до 10 квітня 2018 року, своєчасно не розрахувався за надані послуги за централізованого опалення, у результаті чого утворилась заборгованість Відповідач на усні та письмові повідомлення не реагує, борг не сплачує. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надіслала письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, зокрема судову повістку отримав особисто 21.08.2018 року. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є власником та зареєстрований в квартирі [ADDRESS] що підтверджується довідкою ОСББ «Чайка» № 440 від 28.03.2018 року та договором міни від 16.05.2012 року (а.с.7, 8). Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, позивач надає послуги централізованого опалення споживачам будинку [ADDRESS] Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг, за період з 11 жовтня 2017 року по 10 квітня 2018 року виникла заборгованість, яка становить 3600 грн. 60 коп., а саме: за жовтень 2017 року - 218 грн. 50 коп.; за листопад 2017 року - 529 грн. 63 коп.; за грудень 2017 року - 621 грн. 78 коп.; за січень 2018 року - 766 грн. 68 коп.; за лютий 2018 року - 679 грн. 20 коп.; за березень 2018 року - 687 грн. 38 коп., за квітень 2018 року - 79 грн. 43 коп. (а.с. 4). Незважаючи на неодноразові попередження про наявну заборгованість за спожиті послуги та необхідність її погашення, відповідач суму заборгованості не сплатив (а.с.5, 6). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник квартири (споживач) зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 24 цього Закону передбачено основні обов'язки споживача теплової енергії, якими, крім інших, є додержання вимог договору і нормативно-правових актів. Окрім того, обов'язок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за теплову енергію, випливає зі ст. 68 Житлового кодексу України. Щодо відсутності укладеного договору між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" свідчить, що необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Отже, обов'язок по укладенню договору покладається на споживача послуг, а тому, правовідносини, які виникли регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Наведене дає підстави вважати, що факт ухилення споживача від укладення договору теплопостачання не звільняє його від обов`язку сплачувати за фактично надані послуги організацією що їх надає. Окрім того, Верховний Суд України у постанові від 30 жовтня 2013 року за результатом розгляду цивільної справи № 6-59цс13, висловив думку, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року, Закону України "Про житлово-комунальні послуги". В силу дії п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Нормами ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач належним чином не виконує умови оплати з надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, у зв'язку з чим виникла заборгованість за сплату комунальних послуг в розмірі 3600 грн. 60 коп. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в сумі 1 762 грн., який підлягає відшкодуванню в повному розмірі.

Outcome: approved