Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У травні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним рішення загальних зборів №1 від 21.03.2015 року, яким було виключено [PERSON] із членів садового товариства „Труд". Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що вона 23 травня 2003 року відповідно до договору купівлі-продажу придбала в садівничому товаристві „Труд" (далі СТ „Труд") земельну ділянку під [NUMBER], 10 липня 2003 року отримала на дану земельну ділянку державний акт на право власності на земельну ділянку, 26 липня 2003 року сплатила вступні та членські внески до товариства та отримала книжку члена садівничого товариства. [PERSON] вказувала, що з моменту придбання ділянки [NUMBER] вона придбавала інші земельні ділянки, однак оскільки вже була членом даного товариства, заяви про додатковий вступ до товариства не писала. За доводами позивача, у 2015 році в результаті конфлікту із головою товариства правління на грунті недовіри фінансовій діяльності товариства її було виключено із членів товариства за нібито несплату вступних та членських внесків. Позивач зазначала, що після виключення її із членів товариства копію відповідного протоколу загальних зборів їй не надали, також голова правління [PERSON] відрізав її від електропостачання. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2016 року позов задоволено частково; визнано рішення загальних зборів СТ „Труд" №1 від 21.03.2015року в частині виключення [PERSON] із членів СТ „Труд" незаконним; поновлено позивача в членстві в СТ „Труд"; в решті вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. В апеляційній скарзі СТ „Труд" просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач вказує, що до 2012 року позивачкою сплачувалися усі внески в добровільному порядку (земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]), однак після 2012 року вона перестала сплачувати щорічні та цільові внески, мотивуючи це особистим конфліктом між нею та правлінням товариства. За доводами СТ „Труд", про наявність заборгованості [PERSON] неодноразово повідомлялося товариством і вона сама визнавала факт несплати членських внесків по земельним ділянкам. Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів, які б спростували розрахунок заборгованості, в той час як товариством надано детальний розрахунок та відповідні рішення загальних зборів щодо визначення розміру членських внесків. Також СТ „Труд" посилається, що суд вийшов за межі своїх повноважень, оскільки виключно до компетенції загальних зборів садівничого товариства віднесено прийняття у члени товариства. Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано належних доказів повідомлення позивача про розмір заборгованості, про час та місце проведення зборів, на яких вирішувалось питання про виключення її з членів товариства, а також не надано доказів повідомлення про прийняте зборами рішення з відкладальною умовою, а тому суд дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача як члена садівничого товариства, визначених у його Статуті, на участь при вирішенні питання про її виключення із членів товариства. Висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для відновлення порушених прав позивача ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону. По справі встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 травня 2003 року є власником земельної ділянки [NUMBER] розміром 0,0393 га, яка розташована в СТ „Труд", цільове призначення земельної ділянки: для садівництва (а.с.5). На зазначену земельну ділянку позивач 10 липня 2003 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 лютого 2013 року [PERSON] отримала після смерті [PERSON] у спадщину земельну ділянку [NUMBER] розміром 0,0426 га, надану для ведення садівництва, розташовану на території СТ „Труд" (а.с.16). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 вересня 2005 року [PERSON] купила у [PERSON] земельну ділянку за [NUMBER], що розташована у СТ „Труд" (а.с.17). Також позивач 16 травня 2009 року купила у [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0350 га, яка розташована в СТ „Труд" (а.с.19). Згідно договору дарування земельної ділянки від 22 травня 2012 року [PERSON] отримала в дар земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0529 га в СТ „Труд" (а.с.21). 05 травня 2003 року [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про прийняття її членом товариства. Рішенням правління №10 від 29.06.2003 року позивач прийнята членом товариства, вступний внесок позивачем було сплачено 26 липня 2003 року (а.с.70). Позивачем членські внески сплачувались 14 червня, 11 жовтня, 23 жовтня 2013 року, 10 лютого 2015 року через банківську установу (а.с.72-73). Згідно виписки з протоколу №1 загальних зборів членів СТ „Труд" від 21 березня 2015 року боржникам (серед яких є [PERSON]) надано строк до 01.06.2015 року на погашення заборгованості за членськими внесками і цільовими внесками разом з нарахованою пенею, після 01.06.2015 року вирішено всіх, хто не здійснив погашення заборгованості із списку, виключити із членів товариства. Відповідно до витягу з протоколу №3 засідання членів правління СТ „Труд" затверджено список членів товариства, які підлягають виключенню із членів товариства, зокрема [PERSON] - ділянки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (а.с.93). Статутом СТ „Труд" встановлено, що садівниче товариство є добровільним, неприбутковим об'єднанням громадян. Воно здійснює свою діяльність на земельній ділянці, яка надана для організації колективного саду рішенням Чернігівського міськвиконкому від 18 листопада 1958 року №1507. Садівниче товариство є юридичною особою, діє на основі самостійності, самоправності і самофінансування. Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Згідно п.2.3 Статуту прийняття в члени діючого товариства громадян, які мають на це юридичне право, проводиться у такій послідовності: правління товариства приймає заяву вступаючого з наступним затвердженням загальними зборами членів товариства. Кожний вступаючий в члени товариства вносить вступний внесок, визначений зборами. Після сплати вступного членського та цільового внеску видається книжка, яка засвідчує членство у товаристві. Член садівничого товариства зобов'язаний своєчасно сплачувати вступні, цільові, щорічні членські внески, плату за інші послуги у розмірах і в терміни, встановлені загальними зборами членів (уповноважених) товариства. Член садівничого товариства може бути виключений із членів товариства у випадку, зокрема несплати встановлених загальними зборами вступних, членських та цільових внесків протягом року. Відповідно до п.2.5 Статуту СТ „Труд" член товариства має право приймати участь у діяльності товариства, одержувати від посадових осіб товариства інформацію з будь-яких питань, які стосуються їх діяльності. З матеріалів справи вбачається, що СТ „Труд" у травні 2013 року на ім'я [PERSON] як користувача земельними ділянками №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] було направлено лист, в якому вказувалось на наявність у останньої заборгованості по оплаті членських, цільових внесків за 2012 рік. Копіями квитанцій підтверджується, що [PERSON] у 2013, 2014 та 2015 році сплачувала членські внески та кошти за електроенергію. Згідно виписки із протоколу №1 засідання членів правління відповідача від 2 травня 2014 року кошти в сумі 106,50 та 156,50 грн., сплачені позивачем в 2013 році, були зараховані як погашення заборгованості за членськими і цільовими внесками за воду, починаючи з 2012 року, за належні позивачу ділянки №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Відповідно до ст.15 Закону України „Про кооперацію" про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. В матеріалах справи відсутні відомості, що позивач була повідомлена про загальні збори членів садівничого товариства, призначені на 21 березня 2015 року, а також про те, що під час їх проведення, зокрема їй було надано строк для погашення заборгованості. При цьому доводи відповідача, що ним було повністю виконано свій обов'язок щодо повідомлення членів товариства про майбутнє скликання загальних зборів жодними доказами не підтверджено. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем прав позивача як члена садівничого товариства на участь у вирішенні питання про її виключення із членів товариства і правомірно відновив порушене право шляхом визнання рішення загальних зборів незаконним. Проте колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції з таких підстав. Із положень Статуту відповідача вбачається, що підтвердженням членства в товаристві є книжка члена товариства. При цьому, не вбачається, що особа, якій належить декілька земельних ділянок в садівничому товаристві, повинна щодо кожної земельної ділянки вступати в члени товариства. [PERSON] отримала книжку члена садівничого товариства, в якій зазначено виділену їй земельну ділянку [NUMBER], на яку згодом вона оформила право власності. Таким чином, рішення загальних зборів СТ «Труд» від 21.03.2015 року є незаконним лише в частині виключення [PERSON] з членів СТ «Труд» стосовно земельної ділянки [NUMBER], в зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні шляхом викладення абзацу другого резолютивної частини в наступній редакції: «Визнати незаконним рішення загальних зборів СТ «Труд» від 21.03.2015 року в частині виключення [PERSON] з членів СТ «Труд» стосовно земельної ділянки [NUMBER]». Не можуть бути прийняті судом до уваги доводи особи, яка подає апеляційну скаргу, що суд вийшов за межі своїх повноважень. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В силу ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому в силу положень ст. 8 ЦК України не виключається можливість застосування судом як аналогії права, так і аналогії закону (застосування до правовідносин, не врегульованих актами цивільного законодавства або договором, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини). Враховуючи викладене, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом визнання незаконним рішення загальних зборів садівничого товариства, поновлення позивача у членах товариства не суперечить вимогам закону. Доводи апеляційної скарги в іншій частині правильності висновку суду щодо наявності підстав для визнання оскаржуваного рішення загальних зборів в частині виключення позивача із членів товариства та поновлення її в членстві товариства не спростовують.

Outcome: partial