Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання її дочки [PERSON] безвісно відсутньою, вказавши, що у серпні 2016 року вона пішла з дому в невідомому напрямку та не повернулася і місце її перебування до цього часу невідоме. Вона зверталася до правоохоронних органів із заявою про розшук дочки, у зв`язку з чим Чигиринським ВП 30.11.2017 року було заведено розшукову справу № 121017009, але проведені розшукові заходи позитивного результату не мали і місцезнаходження останньої так і не було встановлено. Відомостей про місце перебування [PERSON] у неї немає з серпня 2016 року, дочка жодного разу їй не подзвонила, не написала чи іншим чином не повідомила де вона і що з нею. Останнім відомим місцем її реєстрації та проживання було [ADDRESS] . У [PERSON] є малолітній син [PERSON] , [INFO] , який протягом всього часу її відсутності проживає разом із заявницею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що їй необхідно вирішити питання щодо призначення внуку державної соціальної допомоги чи пенсії по втраті годувальника, а місце перебування матері дитини невідоме, просить визнати останню безвісно відсутньою з 01.09.2016 року. У судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та просила її задовольнити, пояснивши суду, що вона не може оформити для внука, який постійно проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, державну соціальну допомогу чи пенсію по втраті годувальника, оскільки зв`язок з дочкою втрачено з 2016 року і вона не знає, де остання знаходиться. Востаннє бачила її в серпні 2016 року. З того часу про неї чи її місцеперебування немає жодних відомостей, вона її повсюди розшукувала, але це позитивних результатів не дало. А тому, для можливості вирішення питання про оформлення державної соціальної допомоги для внука чи визначення його соціального статусу, просить визнати її дочку [PERSON] безвісно відсутньою. Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень щодо задоволення даної заяви. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Виходячи з вимог ст.,ст. 305-307 ЦПК України особа може бути визнана судом безвісно відсутньою лише в разі встановлення наступних обставин: відсутність особи в місці її постійного проживання (за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливості їх одержання усіма доступними способами; закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування такої особи. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17, згідно з якою безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). А відповідно до постанови Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Так, судом встановлено та вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00026269055 від 05.05.2020 року, що заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Як передбачено ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути з`ясовано, для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою. В судовому засіданні було встановлено, що оголошення [PERSON] безвісно відсутньою необхідне заявниці для звернення в місцевий орган Управління соціального захисту населення з метою визначення соціального статусу сина [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та вирішення питання щодо призначення дитині державної соціальної допомоги чи пенсії по втраті годувальника, що буде можливим лише у разі визнання [PERSON] безвісно відсутньою. Згідно ч.1 ст.307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої не відоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Так, судом направлено запити до Чигиринського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та КНП "Чигиринська багатопрофільна лікарня" Чигиринської районної ради з метою встановлення місця перебування [PERSON] . Згідно даних Чигиринського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 500/16.21-04.3 від 26 травня 2020 року, проведеною перевіркою по архіву відділу актових записів про смерть, складених відносно [PERSON] , [INFO] , не виявлено. З довідки № 599/27 від 26 травня 2020 року, виданої КНП "Чигиринська багатопрофільна лікарня" Чигиринської районної ради, встановлено, що [PERSON] н а стаціонарному лікуванні в КНП "Чигиринська БПЛ" в період з 01 серпня 2016 року по теперішній час не знаходилася, за медичною допомогою не зверталася. Як вбачається з матеріалів оперативно-розшукової справи РС категорії «Розшук» № 121017009 від 30 листопада 2017 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває в державному розшуку з 30.11.2017 року. Останнім відомим місцем постійного проживання [PERSON] була адреса: [ADDRESS] . Також, з матеріалів оперативно-розшукової справи встановлено, що [PERSON] не притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, у розшуку значиться як безвісно відсутня, і хоча розшукові заходи продовжуються, а оперативно-розшукова справа до даного часу не закрита, однак місце знаходження розшукуваної не встановлено. Виходячи з цього, заходи по розшуку [PERSON] , вжиті Чигиринським ВП та заявницею, позитивних результатів не дали. Згідно з Актами обстеження умов проживання № 320-02-17/7 від 20.11.2017 року та № 357-02-33/7 від 28.05.2019 року [PERSON] відсутня по місцю проживання в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] та не з'являлася в даному будинку з серпня 2016 року. Фактично за вказаною адресою проживають заявниця та її внук - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про визнання [PERSON] безвісно відсутньою підлягає задоволенню, оскільки з серпня 2016 року по її останньому відомому місцю проживання відсутні які-небудь дані про неї, а визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідне заявниці для вирішення питання щодо визначення соціального статусу її сина та вирішення питання щодо призначення дитині державної соціальної допомоги чи пенсії по втраті годувальника. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити такий місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були в серпні 2016 року, то початком її безвісної відсутності слід вважати 01 вересня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved