Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач публічне акціонерне товариство "АРТЕМ-БАНК" (далі - ПАТ "АРТЕМ-БАНК") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 жовтня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "АРТЕМ-БАНК" (далі - ТОВ "АРТЕМ-БАНК") та [PERSON] укладено кредитний договір №86/07, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 210615,00 євро на строк до 22 жовтня 2027 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 12,5% річних. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 2392,88 євро у термін з 18 по 28 число кожного місяця. Позивач зазначив, що ПАТ "АРТЕМ-БАНК" є правонаступником всіх прав та обов'язків ТОВ "АРТЕМ-БАНК". ПАТ "АРТЕМ-БАНК" стверджувало, що [PERSON] не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. Зважаючи на те, що позичальник не дотримується умов кредитного договору, прострочила сплату чергового платежу, ПАТ "АРТЕМ-БАНК" просило суд достроково стягнути з позичальника [PERSON] заборгованість зі сплати кредиту у сумі 191733,40 євро та присудити з неї судовий збір у сумі 90137,52 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи позивач належним чином повідомлявся, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2007 року ТОВ "АРТЕМ-БАНК", правонаступником якого є ПАТ "АРТЕМ-БАНК", та [PERSON] уклали кредитний договір №86/07, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 210615,00 євро на строк до 22 жовтня 2027 року. Процентна ставка за користування кредитом - 12,5% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 2392,88 євро у термін з 18 по 28 число кожного місяця. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ПАТ "АРТЕМ-БАНК" належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 210615,00 євро. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак позичальник [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе за кредитним договором від 20 жовтня 2007 року №86/07 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустила заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування ним. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до норми ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. Оскільки [PERSON] порушила взяте на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати щомісячних ануїтетних платежів, ПАТ "АРТЕМ-БАНК" вправі вимагати у позичальника дострокового повернення частини кредиту що залишилася, та сплати процентів. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 20 жовтня 2007 року №86/07 шляхом звернення до суду з позовом до позичальника, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України. Заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 244772,02 євро, у тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 191733,04 євро, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 53038,98 євро, проте позивачем заявлено до стягнення лише заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 191733,04 євро. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Додатково слід зазначити, що не суперечить чинному законодавству стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року року у справі №6-190цс15, від 21 грудня 2016 року у справі №6-2134цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року №638/1841/14-ц (61-5676св18)). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "АРТЕМ-БАНК" заборгованість за кредитним договором від 20 жовтня 2007 року №86/07 у сумі 191733,04 євро. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 90137,52 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved