Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

14 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~Мітягіна (Боженко), 76. У зазначеному будинку з 28 жовтня 2003 року зареєстрована також його колишня дружина [PERSON], що є відповідачем у справі, шлюб з якою було розірвано рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 10 червня 2016 року. Відповідач не проживає у будинку з жовтня 2014 року, власних речей не має, не несе витрат з його утримання та сплаті комунальних послуг. У звязку з чим, позивач просив суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №\~76 на вул.\~[PERSON] (Боженко) в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. З порядком отримання рішення ознайомлений (а.с.\~23). Відповідач заперечень проти позову не надала, в судове засідання не зявилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. З порядком отримання рішення ознайомлений (а.с.\~24). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач на підставі договору дарування житлового будинку від 18 грудня 2003 року, посвідченого нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-5391, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.\~Боженко, 76 (а.с.\~7), що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 2480957 від 30 грудня 2003 року (а.с.\~8). У вищезазначеному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що вбачається з копії домової книги зазначеного домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Новомосковськ, вул. Боженко, 76 (а.с. 9-12). Згідно із розпорядженням в.о. міського голови, секретаря Новомосковської міської ради [PERSON] №61-р від 19 лютого 2016 року "Про здійснення заходів з декомунізації у м. Новомосковську", на виконання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" вулицю Боженко в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області перейменовано на вул. [PERSON]. Відповідач в зазначеному будинку № 76 на вул.\~О. Мітягіна в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області з жовтня 2014 року не проживає, власних речей не має, що підтверджується актом, складеним Головою квартального комітету № 12 м. Новомосковськ Дніпропетровської області [PERSON] в присутності сусідів (а.с. 14). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року, в будинку № 76 на вул.\~О. Мітягіна в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знялась, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, і може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved