Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, в котрому зазначено, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах та від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] На даний час спільно з відповідачем вони не проживають, ведуть різні бюджети, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Він не перебуває на обліку в лікарні з будь-якими захворюваннями, інших утриманців не має, є особою працездатною, в зв"язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, до досягнення сином трьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши, що відповідач залишив сім"ю, коли дитині виповнилося 3 місяці, та з того часу не надавав будь-якої допомоги. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що сторони проживали однією сім"єю близько одного року шести місяців. Проте, він не згідний сплачувати аліменти на особисте утримання позивачки, оскільки він має іншу сім"ю та в нього повинна народитися дитина. На даний час він проходить стажування на заводі "Комунікаційні кабельні системи України" в с. Іванків Бориспільського району Київської області, отримує заробітну плату, яка становить 4500 гривень. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В силу ч. 2, ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 цього ж кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З копії свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. З довідки про отримання допомоги від 31.10.2016 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Яготинської РДА та відповідно до ЗУ "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" з 01.01.2015 року до 01.02.2018 року призначено допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень, щомісячно. З довідки Яготинського ЦПМСД від 01.11.2016 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] має нормальний стан здоров"я. З довідок Червонівської сільської ради від 31.10.2016 року (а.с.8-9) вбачається, що [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні матері [PERSON] та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. З довідки Бориспільської ЦРЛ від 23.11.2016 року (а.с.14) вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку по вагітності терміном 38 тижнів. В судовому засіданні встановлено, що сторони на протязі півтора року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя [INFO] у них народився син [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Неповнолітній син проживає разом з позивачкою на знаходиться на її утриманні, дитина має нормальний стан здоров"я. Позивачка не працює, проживає в будинку бабусі, знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення Яготинської РДА з 01.01.2015 року по 01.02.2018 року їй призначено допомогу при народженні дитини, що складає 860 гривень щомісячно. Відповідач має нормальний стан здоров"я, інших утриманців на даний час не має, є особою працездатною, знаходиться на стажуванні на заводі "Комунікаційні кабельні системи України" в с. Іванків Бориспільського району Київської області, та розмір його посадового окладу становить 4500 гривень. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи ті обставини, що відповідач є особою працездатною, інших утриманців не має, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а також те, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 травня 2016 року становить 1228 гривень, то суд вважає, що з відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати інтересам дитини та надасть можливість забезпечити її нормальний розвиток. В силу ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Оскільки відповідач працює, отримує дохід, інших утриманців на даний час не має, то суд, враховуючи його матеріальний стан, вважає, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на особисте утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку. При цьому, ч. 3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що на утримання позивачки з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: partial