Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк"), яке було перейменоване в акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - АТ "Укрсоцбанк"), звернулося до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги АТ "Укрсоцбанк" обґрунтовувало тим, що 19 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (далі - АКБ "Укрсоцбанк"), правонаступником якого є АТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] укладено договір кредиту № 380/743/07-Ж, відповідно до умов якого банком надано [PERSON] кредит у сумі 97435,00 доларів США для здійснення розрахунків за договорами про участь у фонді фінансування будівництва від 24 травня 2007 року № 114-2-Ж, від 24 травня 2007 року № 118-2-Ж, укладеними між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Західінкомбанк" (далі - ТОВ "Комерційний банк "Західінкомбанк") та [PERSON] . Кредит був наданий позичальнику [PERSON] на строк з 19 червня 2007 року до 18 червня 2032 року. Процентна ставка за користування кредитом була встановлена у розмірі 12,70 % річних. Позивач стверджував, що позичальник не дотримувалась його умов договору кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж, своєчасно не повертала кредит, не сплачувала проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором, допустила заборгованість, яка станом 09 вересня 2015 року становила 183224,68 доларів США, що еквівалентно 4107334,20 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 92829,00 доларів США, що еквівалентно 2080940,82 грн, проценти за користування кредитом у сумі 90395,68 доларів США, що еквівалентно 2026393,37 грн. З цих підстав АТ "Укрсоцбанк" просило суд стягнути з [PERSON] за договором кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж заборгованість у сумі 4107334,20 грн. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Васалатія К.А. від 15 січня 2016 року було відкрито провадження у цивільній справі № 756/16253/15-ц за позовом АТ "Укрсоцбанк". Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Західінкомбанк" (далі - ТОВ "Комерційний банк "Західінкомбанк"). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу № 756/16253/15-ц за позовом АТ "Укрсоцбанк". У зв`язку з припиненням АТ "Укрсоцбанк" ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року відповідно до положень ст. 55 ЦПК України залучено акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - АТ "Альфа-Банк") до участі у справі як правонаступника позивача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Третя особа ТОВ "Комерційний банк "Західінкомбанк" пояснення щодо позову чи відзиву до суду не подало. У судовому засіданні представник позивача АТ "Альфа-Банк" підтримав позовні вимоги свого довірителя з мотивів, наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що [PERSON] не отримувала від АТ "Укрсоцбанк" коштів у готівковій чи безготівковій формі. Також представник відповідача просив суд застосувати до вимог банку позовну давність. Представник третьої особи ТОВ "Комерційний банк "Західінкомбанк" в судове засідання не з`явився, третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, третя особа про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила, заяву про розгляд справи за відсутності свого представника не подала. Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19 червня 2007 року між АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Укрсоцбанк", та [PERSON] укладено договір кредиту № 380/743/07-Ж, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику [PERSON] кредит у сумі 97435,00 доларів США для здійснення розрахунків за договорами про участь у фонді фінансування будівництва від 24 травня 2007 року № 114-2-Ж, від 24 травня 2007 року № 118-2-Ж, укладеними між товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Західінкомбанк" (далі - ТОВ "Комерційний банк "Західінкомбанк") та [PERSON] . Кредит був наданий позичальнику [PERSON] на строк з 19 червня 2007 року до 18 червня 2032 року. Процентна ставка за користування кредитом була встановлена у розмірі 12,70 % річних (т. 2, а. с. 7-16). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 2.1 договору кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж надання кредиту здійснюється шляхом оплати з позичкового рахунку позичальника № [NUMBER] в Київській обласній філії кредитодавця розрахункових документів позичальника на цілі, визначені в п. 1.2 цього договору, з подальшим перерахуванням на рахунок фонду фінансування будівництва, відповідно до договорів про участь у фонді фінансування будівництва та договору про співробітництво. АТ "Укрсоцбанк" належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі, обумовленій договором (т. 2, а. с. 49-50). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Повернення кредиту повинно було здійснюватись відповідно до графіку, передбаченого у п. 1.1 договору кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж, а проценти за користування кредитом повинні були сплачуватись до 10-го числа місяця, наступного за тим, в якому нараховані такі проценти, а також у день повернення заборгованості за кредитом у повному обсязі в день такого повернення (п. 2.5 договору). Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак [PERSON] не виконувала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, сплати відсотків за користування ним. Останній платіж на погашення заборгованості за кредитом позичальник здійснила у листопаді 2008 року (т. 1, а. с. 109-116). Станом на 09 вересня 2015 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж становила 183224,68 доларів США, що еквівалентно 4107334,20 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 92829,00 доларів США, що еквівалентно 2080940,82 грн, проценти за користування кредитом у сумі 90395,68 доларів США, що еквівалентно 2026393,37 грн. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. П. 4.5 договору кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж передбачено, що у разі невиконання/неналежного виконання позичальником обов`язків, визначених п. п. 3.3.7, 3.3.8 щодо повернення кредиту з дотримання графіка, вказаного в п. 1.1 договору, та сплати процентів за користування кредитом у порядку, визначеному п. п. 2.5, 2.6 договору, протягом більше як 60 календарних днів, та/або перевищення сумою простроченої заборгованості позичальника за цим договором суми кредиту за п. 1.1 договору більш як на 10 %, та/або несплати позичальником більше ніж однієї виплати за цим договором, яка перевищує 5 % суми кредиту за п. 1.1 договору, позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення з вимогою кредитора про повергнення заборгованості за цим договором, повернути кредитору в повному обсязі свою заборгованість за цим договором (строкову та прострочену), а також погасити вимоги кредитора, що випливають з цього договору, в тому числі: кредит, проценти за користування ним, комісії, неустойку (пеню, штраф), передбачені цим договором, а також інші витрати кредитора, що пов`язані з захистом свого порушеного права у разі невиконання/неналежного виконання позичальником обов`язків за цим договором. Після сплати позичальником зазначених сум дія цього договору вважається припиненою. У разі настання обставин, визначених п. 4.5 договору кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний повернути кредитору у повному обсязі існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти за користування кредитом, комісії, можливі пені та штрафи, витрати кредитора на здійснення забезпечення заставою вимоги за цим договором, а також інші втрати кредитора, що пов`язані з захистом свого порушеного права у разі невиконання/неналежного виконання позичальником обов`язків за цим договором. Після сплати позичальником зазначених сум дія цього договору вважається припиненою (п. 7.4 договору). Зазначеними пунктами договору кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж сторони врегулювали питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення. У зв`язку з простроченням позичальником [PERSON] термінів сплати чергового платежу з повернення кредиту та процентів за користування ним більш ніж на 60 календарних днів АТ "Укрсоцбанк" змінило строк виконання основного зобов`язання, 29 березня 2010 року звернувшись до позичальника з вимогою достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (т. 1, а. с. 216-217). Аналіз змісту ст. ст. 1050, 1054 ЦК України свідчить, що у разі, якщо кредитор за кредитним договором, у якому згідно з його умовами позичальник зобов`язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити неустойку (пеню, штраф) за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, змінив строк виконання основного зобов`язання (дострокове виконання основного зобов`язання), направивши повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту, то відповідний строк для пред`явлення вимоги до боржника, обчислюється з наступного дня, зазначеного кредитором у повідомленні (вимозі) про дострокове повернення кредиту як дата дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або після закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення. У вимозі про дострокове повернення кредиту від 29 березня 2010 року АТ "Укрсоцбанк" вимагало у [PERSON] негайно повернути увесь отриманий кредит та сплатити проценти за користування ним. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 цієї статті). Поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з ч. 2 цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 2 вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (ч. 3 цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Таким чином, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яка направляється позичальнику є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (ст. ст. 257, 259 ЦК України). Проте, змінивши строк виконання основного зобов`язання за договором кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж шляхом надіслання позичальнику вимоги щодо дострокового повернення кредиту від 29 березня 2010 року, АТ "Укрсоцбанк" пред`явило до суду позов про стягнення заборгованості 16 грудня 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Крім цього, суд звертає увагу на те, що після зміни строку виконання основного зобов`язання за договором кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж, [PERSON] жодних платежів на оплату заборгованості за цим договором не здійснювала. За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У ході розгляду справи представником відповідача [PERSON] подано до суду заяву про застосування позовної давності (т. 1, а. с. 212-215). Ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зважаючи на те, що позовна давність щодо вимог АТ "Укрсоцбанк" про стягнення заборгованості за договором кредиту від 19 червня 2007 року № 380/743/07-Ж спливла, відповідачем зроблено заяву про застосування позовної давності, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності причини пропущення позовної давності, суд дійшов висновку про необхідність відмовити АТ "Альфа-Банк" у задоволенні його позовних вимог (такий висновок суду відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом у постановах від 05 вересня 2018 року у справі № 756/7362/14-ц, від 21 лютого 2019 року у справі № 601/1166/16, від 29 квітня 2020 року у справі № 172/1293/17-ц).

Outcome: dismissed