Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2002 року по 14 листопада 2017 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх [PERSON] : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу вони з відповідачем придбали квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,18 га з кадастровим номером 3221085500:03:001:0128. На земельній ділянці [ADDRESS] , площею 0,12 га з кадастровим номером 3221085500:03:001:0212 разом з відповідачем збудували двоповерховий будинок з господарськими будівлями, який не прийнятий в експлуатацію і право власності на який не зареєстровано, і який є об`єктом незавершеного будівництва та спільною сумісною власністю подружжя. У зв`язку з поділом об`єкту незавершеного будівництва повинна бути поділена і земельна ділянка на якій він розміщений. Дві квартири [ADDRESS] , будівництво яких було проінвестоване за її та відповідача кошти були оформлені на відповідачку [PERSON] , про що вона дізналась при підготовці позову про поділ майна. Договори пайової участі являються удаваними, оскільки були фактично укладені між відповідачем та ТОВ "Євробуд". Причиною заміни сторони в даних договорах з [PERSON] на [PERSON] стало уникнення спільної сумісної власності подружжя. Без її згоди відповідач відчужив матері автомобіль вартістю 280000 грн. Також, під час шлюбу ними придбано меблі на загальну суму 165 тис. грн. Відповідно до ч.3 ст. 70 СК України частка майна дружини може бути збільшена якщо з нею проживають діти. Враховуючи, що вона з дітьми фактично проживає в квартирі 136 просила визнати за нею право власності на: квартиру [ADDRESS] ; 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0,12 га з кадастровим номером 3221085500:03:001:0212, та визнати право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки. Визнати договори пайової участі в будівництві №04/14 від 14 лютого 2014 року та №04/24 від 21 серпня 2014 року, укладені між ТОВ "Євробуд" та [PERSON] удаваними; визнати недійсними свідоцтва про право власності та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартири [ADDRESS] та визнати вказані квартири спільною сумісною власністю подружжя. Визнати за відповідачем право власності на: квартиру [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Залишити за відповідачем право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221085500:03:001:0128. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] , яка також представляє інтереси відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково та пояснили, що квартира [ADDRESS] , меблі та все устаткування, яке в ній знаходиться є спільним майном подружжя, тому не проти визнання на це майно за позивачкою та [PERSON] по Ѕ частині. Позивачка вводить суд в оману, заявляючи, що в цій квартирі відсутній газ, бо проживає в ній разом з дітьми. Земельна ділянка по [ADDRESS] є особистою власністю [PERSON] тому поділу не підлягає. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає, оскільки квартири [ADDRESS] придбані за кошти [PERSON] , яка перебуваючи на пенсії займається вирощуванням домашньої птиці та на 0,50 га землі сільськогосподарської продукції, які реалізує на базарі. Крім цього вона ( [PERSON] ) отримала у власність будинок [ADDRESS] та [ADDRESS] частину квартири [ADDRESS] . Продавши будинок по [ADDRESS] вона, отримані від реалізації кошти вклала в придбання іншого нерухомого майна. Також вона отримує додатковий прибуток від оренди приміщення для квіткової крамниці у м.Києві. Договори пайової участі у будівництві квартир укладені особисто [PERSON] у 2014 році, нею особисто внесені кошти, тому вона протягом п`яти років володіє та розпоряджається придбаними квартирами. Позивачка ж у придбання цих квартир жодної копійки не вклала, доказів, що подружжя мало кошти на їх придбання не надала. За весь час подружнього життя позивачка майже не працювала, бо народила трьох дітей і постійно знаходилася у відпустці по догляду за дітьми, а середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 13363 грн. з яких 50 відсотків сплачені аліменти. В житловому будинку [ADDRESS] відсутні комунікації, підлога, міжкімнатні двері, тому оскільки його добудова потребує значних коштів будинок в експлуатацію не введений. Земельна ділянка для будівництва вказаного жилого будинку отримана [PERSON] , приватизована на його ім`я, відповідно до п.5 ч.1 ст.57 СК України є його особистою приватною власністю. Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд" в судове засідання представника не направило, відповідно до заяви просило Вислухавши пояснення позивачки та її представників, відповідачів та їх представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08 червня 2002 року по 14 листопада 2017 року, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та рішення суду (а.с.7,8). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, довідки Немішаївської селищної ради №110 (а.с.9-11,13). Під час шлюбу подружжям було придбано - квартиру [ADDRESS] , земельну ділянку [ADDRESS] та розпочато будівництва житлового будинку на земельній ділянці площею 0,12 га по [ADDRESS] , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, копією заяви [PERSON] (а.с.14-19, 113) та визнається сторонами Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне визнати за позивачкою в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частини квартири [ADDRESS] та земельної ділянки по [ADDRESS] . Оскільки право власності на житловий будинок по [ADDRESS] не зареєстроване, то право власності на нерухоме майно, що розташоване за вказаною адресою сторонами не набуте. Тому суд частково задовольняючи позовні вимоги в цій частині, вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на Ѕ частину матеріалів, обладнання, що були використані в процесі будівництва житлового будинку по [ADDRESS] . Під час шлюбу відповідач [PERSON] набув в порядку приватизації право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав (а.с.15), рішенням Микулицької сільської ради Бородянського району, Київської області від 25 жовтня 2013 року (а.с.95). Відповідно до п.5 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Оскільки позивачка не являється співвласницею нерухомого майна, що розташоване по [ADDRESS] , то підстав для визнання за нею права власності на Ѕ частину земельної ділянки за вказаною адресою не вбачається, а позов в цій частині задоволенню не підлягає. 14 лютого 2014 року та 21 серпня 2014 року між відповідачкою [PERSON] та ТОВ "Євробуд" укладені договори пайової участі в будівництві (а.с.20-23, 26-29) предметом яких були квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Враховуючи, що позивачка не являється стороною зазначених договорів, докази, що вказані правочини вчинені сторонами для приховування іншого правочину суду не надані, то підстав для визнання їх удаваними не вбачається, а позовні вимоги про визнання договорів удаваними, свідоцтв недійсними та визнання права спільної сумісної власності на ці квартири за сторонами задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 3902,70 грн. виходячи з наступного. Оскільки позовні вимоги стосувалися майна вартість якого становила 3\~371\~242,20 грн., позов задоволений щодо майна вартістю 2\~282\~932,65 грн., що становить 67,72% від суми позову, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 3902,70 грн. судового збору, що відповідає 67,72% від сплаченого судового збору в розмірі 5763 грн. (а.с.128).

Outcome: partial