Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до акціонерного товариства "Банк Форвард" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в якій посилається на те, що в червні 2021 року їй повідомлено про те, що рахунок, на який вона отримує соціальні виплати на дитину інваліда заблокований у відповідності до постанови приватного виконавця про арешт коштів. У подальшому, їй стало відомо, що виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Буждиганчук Є.Ю. про стягнення із неї на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11155,33 гривні. Позивач вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням процедури його вчинення, а тому враховуючи викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є.Ю. про стягнення із неї на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11155,33 гривні. Позивач та її представник в судове засідання не зявились. Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, відзив до суду не направляв, про причини неявки не повідомив. Приватний нотаріус Буждиганчук Є.Ю. у судове засідання не з`явилась, однак скерувала до суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі. Приватний виконавець Овсієнко А.В. в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст. ст.280-283 ЦПК України. Ухвалами Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.07.2021 року було відкрито провадження у справі, а також, у якості забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 65858270 року з виконання виконачого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, вчиненого 03.06.2021 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5679. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2013 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» та [PERSON] , було укладено кредитний договор № 110124918. Згідно інформаційного блоку заяви позичальника до анкети встановлено, що бажаний кредитний ліміт карткового рахунку встановлено у розмірі 5000,00 гривень, ставка по ліміту 55 % річних, строк дії картки відповідає строку дії договору банківського обслуговування. Укладений договір не було посвідчено нотаріусом. 03.06.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис про стягнення із [PERSON] боргу, за кредитним договором від № 110124918 року, укладеного між нею та ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», у розмірі 10055,33 гривень, з яких заборгованість за сумою кредиту становить 7038,73 гривень та заборгованість за процентами становить 2866,6 гривень. На підставі виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження № 65858270 та винесено постанову про арешт коштів боржника від 18.06.2021 року. Оцінюючи доводи позивача, варто вказати про наступне. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесенихпостановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус Буждиганчук Є.Ю. посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у бсзспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. Відповідні зміни до Постанови № 1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на 20.02.2017 - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2. пункту 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012). Отже, станом на 03.06.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису окремим документом. Окрім того, нотаріус позбавлений можливості вчиняти такі надписи щодо правочину, який не був нотаріально посвідчений. Як вбачається із оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом взагалі не зазначено, на підставі яких документів його було вчинено та з яких документів було підтверджено розмір заборгованості та безспірність стягнення. Положення ст.88 ЗУ «Про нотаріат» передбачають можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Невстановленим у виконавчому написі залишається і строк настання виконання зобов`язання, а тому неможливим є констатувати, що він вчинений у належний трирічний строк з дня виникнення права вимоги. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Судом встановлено, що [PERSON] не була повідомлена про вчинення нотаріусом виконавчого напису, а тому не було встановлено її заперечення щодо стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, судом не може бути констатовано безспірність при стягненні заборгованості, а як наслідок правомірність вчинення виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною. Окрім того, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису окремим документом та стосовно кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений. Вказане дає підстави для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню. Окрім того, згідно договору про надання правової допомоги від 13.07.2021 року, акту виконаних робіт, сторони договору узгодили розмір адвокатського гонорару, який отримає адвокат Крамар І.І. у розмірі 6000,00 гривень. До матеріалів справи не долучено квитанцію про фактичну оплату послуг адвоката. Разом із тим, у акті виконаних робіт, який подала позивач разом із позовом зазначена вартість участі адвоката у судових засіданнях у розмірі 3000,00 гривень. Однак така інформація не відповідає дійсності, оскільки адвокат Крамар І.І., станом на момент складання вказаного акту, участі у судових засіданнях не брала. Під час розгляду справи, адвокат Крамар І.І. також не брала безпосередньої участі у судових засіданнях. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень.

Outcome: partial