Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Царичанського районного нотаріального округу [PERSON], про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04 березня 1992 року померла його бабуся [PERSON] (свідоцтво про смерть серії ІV-КИ №422260, видане Могилівською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області 04.03.1992 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з ним за адресою: с.Могилів вул.Межова, 2 Царичанського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Межова, буд.2 с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлій на підставі Дубліката Свідоцтва про право на спадщину по закону від 22.01.1991 року, зареєстрованого в реєстрі за №104, виданого державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 11 серпня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №541. За життя 01.09.1990 року року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, заповіла йому. Заповіт посвідчений заступником голови Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №200. У вересні 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадшину за заповітом, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з неможливістю встановлення факту родинних відносин між ним та померлим спадкодавцем, так як маються розходження в написанні по батькові його матері, а саме: в паспорті та в свідоцтві про його народження та народження його матері по батькові останньої вказано як "Федосіївна, а в свідоцтві про одруження його батьків - по батькові матері вказано як "Федосійовна". \~ \~ \~ \~ Вважає, що дані розбіжності виникли в результаті допущення описки. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має можливості отримати, а тому був вимушений звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1217, 1218, 1222, 1233 ЦК України, прохає суд встановити факт родинних відносин, а саме, що він є онуком померлої 04.03.1992 року [PERSON], та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Третя особа приватний нотаріус\~Царичанського районного\~нотаріального округу\~[PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. \~ \~ \~ \~Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~В даному випадку у підготовчому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне. 04 березня 1992 року померла бабуся позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії ІV-КИ №422260, видане Могилівською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області 04.03.1992 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з онуком [PERSON], позивачем в даній справі, за адресою: с.Могилів вул.Межова, 2 Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Межова, буд.2 с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлій [PERSON] на підставі Дубліката Свідоцтва про право на спадщину по закону від 22.01.1991 року, зареєстрованого в реєстрі за №104, виданого державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 11 серпня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №541 (а.с.11, 12). За життя 01.09.1990 року року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, заповіла позивачу. Заповіт посвідчений заступником голови Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №200 (а.с.13). Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв спільним проживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.10). У вересні 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадшину за заповітом, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з неможливістю встановлення факту родинних відносин між ним та померлим спадкодавцем, так як маються розходження в написанні по батькові матері позивача, а саме: в паспорті та в свідоцтві про його народження та народження його матері по батькові останньої вказано як "Федосіївна, а в свідоцтві про одруження батьків позивача - по батькові матері вказано як "Федосійовна". \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні встановлено, що виявлені нотаріусом розбіжності в написанні по батькові відповідача, а саме: згідно з копією свідоцтва про шлюб батьків позивача серії ЯУ №368222 від 24.02.1955 року по батькові його матері, відповідача в даній справі, вказане "Федосійовна"; відповідно до копії свідоцтва про народження позивача серії ЯК №792530 від 14.12.1955 року по батькові матері - російською мовою "Федосеевна"; згідно з копією свідоцтва про народження матері позивача серії І-КИ №217671 від 08.02.2003 року по батькові зазначене як "Федосіївна"; відповідно до копії паспорта відповідача серії АН №152260, виданого Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 10.06.2003 року, по батькові останньої вказане як "Федосіївна", є технічними описками. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. При цьому, згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~ \~ \~ \~Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. \~ \~ \~ \~Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «[PERSON] Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач [PERSON] в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляв, тому судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved