Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач ПАТ "Універсал Банк" у грудні 2014 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.07.2008 між ПАТ "Універсал Банк" (правонаступник Відкритого Акціонерного Товариства "Універсал Банк" ( далі - ВАТ "Універсал Банк") та відповідачем укладено кредитний договір № BL7091, відповідно до якого [PERSON] був наданий ліміт кредитної лінії у межах суми 115 000 грн. на строк 12 місяців зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 34,95 % річних за користування кредитними коштами. Позивач виконав свої зобов'язання, передбачені даним договором надавши відповідачу кошти у сумі 115 000 гривень, відповідач у свою чергу зобов'язувався погасити кредит, сплатити проценти. Проте, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, станом на 08.07.2014 заборгованість по кредиту та несплаченими відсоткам складає 637 693 грн. 61 коп., з них: заборгованість по сумі кредиту - 113 586 грн. 58 коп., прострочена заборгованість по сумі кредиту - 113 586 грн. 58 коп., заборгованість за відсотками - 145 126 грн. 26 коп., підвищені відсотки 378 980 грн. 77 коп. Просить стягти вказану суму заборгованості з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, також зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення. Представник відповідача у судовому засіданні з позовом не погодився, просив застосувати до правовідносин, що виникли між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] позовну давність. Крім того, зазначив, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 09.12.2010 з відповідача на користь ПАТ "Універсал Банк" стягнуто заборгованість за кредитним договором № BL7091 від 15.07.2008 у сумі 229 688 грн, а укладений сторонами кредитний договір розірваний. У зв'язку з цим підстав для стягнення з відповідача заборгованості не вбачає. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2008 між ПАТ "Універсал Банк" (правонаступник Відкритого Акціонерного Товариства "Універсал Банк") та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № BL7091, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленої кредитної лінії у межах суми 115 000 грн. на строк 12 місяців зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 34,95 % річних за користування кредитними коштами ( а.с.5-10). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач виконав свої зобов'язання, передбачені даним договором, надавши відповідачу кошти у сумі 115 000 гривень, відповідач у свою чергу зобов'язувався погасити кредит, сплатити проценти. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконував, у зв'язку з чим банк звернувся до суду з позовом до боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 09.12.2010, яке набрало законної сили, з відповідача на користь ПАТ "Універсал Банк" стягнуто заборгованість за кредитним договором № BL7091 від 15.07.2008 у сумі 229 688 грн. Крім того, вказаним рішенням суду розірвано дію даного кредитного договору (а.с.38). З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача по кредитному договору вбачається, що позивач включив до нього і розмір заборгованості, присудженої з відповідача рішенням суду , яке набрало законної сили. Крім того, згідно ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За приписами ч.3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Рішенням суду від 09.12.2010 дію кредитного договору № BL7091 від 15.07.2008, укладеного між сторонами, розірвано та позивач не оскаржував рішення суду в цій частині в апеляційному порядку. Таким чином, з моменту набранням рішенням суду від 09.12.2010 законної сили, тобто з 20.12.2010 зобов'язання між сторонами припинилися, тому підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором, дію якого припинено, суд не вбачає. Представник відповідача у судовому засіданні зробив заяву про застосування позовної давності до заявлених позивачем вимог, що є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що судом встановлено відсутність визначених нормами матеріального права підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, суд прийняв рішення про відмову в задоволенні позову саме з цих підстав, а не через пропуск позовної давності.

Outcome: dismissed