Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

12 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні матолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] . Стягнути з відповідача на користь дитячого державного закладу, в якому будуть перебувати малолітні: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] , аліменти на утримання малолітніх до їх повноліття у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 09.09.2019 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування - Євона Т.В. звернулась до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представники третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради, КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» у судове засідання також не з`явились, проте звернулись з заявами про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] , актовий запис про народження №8 від 10 вересня 2008 року, складений виконавчим комітетом Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Малолітня [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис про народження №190 від 20 серпня 2010 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. Відомості про батька та матір в актовому записі про народження малолітніх вказані відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Мати дітей - гр. [PERSON] , заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2012 року позбавлена батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] . [INFO] . Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 07 липня 2014 року, справа №520/6924/14-ц. малолітніх [PERSON] , [INFO] , га [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав було відібрано від батька - гр. [PERSON] . [INFO] . Відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 24.09.2015р. №151 '"Про постановку на первинний облік малолітнього [PERSON] . [INFO] ", дитина перебуває на відповідному обліку. Відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 24.09.2015р. №152 "Про постановку на первинний облік малолітньої [PERSON] , [INFO] ", дитина перебуває на відповідному обліку. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 21 жовтня 2015 року за №665. малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 23 жовтня 2015 року за №674. малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02 лютого 2016 року за №87. малолітнього [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02 лютого 2016 року за №88. малолітню [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Адміністрація Комунального закладу "Білгород - Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку" в своїх листах від 02.01.2019р. №3 та від 21.06.2019р. №477 інформує, що в їх закладі з 10.06.2016 року на повному державному забезпеченні знаходяться малолітні діти: [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] . [INFO] , на підставі розпоряджень Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.02.2016 року за №№87.88 Батько дітей - гр. [PERSON] . [INFO] , періодично навідує дітей в означеному закладі, приносить їм солодощі та іграшки. Більше ніхто з близьких та родичів не цікавився, не відвідував, участі у матеріальному забезпеченні і вихованні дітей не приймав. Відповідно до інформації представленої Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області, повідомлено, що на обліку Головного управління перебуває особова справа громадянина ДР Конго на установчі дані [PERSON] (прізвище) [INFO] (ім`я) [INFO] , (по батькові) [INFO] . Особа 17.03.2008 року звернулась із заявою про надання статусу біженця. У відповідності до наказу управління від 08.04.2008 року №27 стосовно особи було прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про надання статусу біженця, повідомлення про відмову було особисто вручено особі - 10.04.2008 року. 04.07.2013 року особа вдруге звернулась за міжнародним захистом. У відповідності до рішення ДМС від 12.08.2015 №488-15, особі було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, повідомлення про відмову було особисто вручено особі - 09.09.2015 року. Зазначене рішення ДМС було оскаржено в судових інстанціях. У відповідальності до ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.05.2016 року за судовою справою К/800/7928/16, особі відмовлено у відкритті касаційного провадження. Починаючи з 11.03.2016 року вище зазначена особа Головне управління не відвідувала, довідка не продовжувалась. Особа перебуває в категорії нелегального мігранта. Відповідно до листа Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.05.2019р. №3/2767 повідомлено, що проведеною перевіркою встановлено, що за обліками ГУНП в Одеській області гр. [PERSON] . [INFO] , не значиться, в розшуку не перебуває. Відповідно до довідок служби у справах дітей Одеської міської ради від 27.05.2019р. №.№05/4926. 05/4927. повідомлено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] , між собою брат та сестра. Відповідно до довідок служби у справах дітей Одеської міської ради від 27.05.2019р. №№05/4926/1. 05/4927/1. повідомлено, що інформація про наявність житла, майна у малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на праві власності або користування відсутня. Служба у справах дітей Одеської міської ради, відповідно до проекту висновку від 04.06.2019р. №05/5128 вважає позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] , доцільним. Дане питання було розглянуто на засіданнях комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, які відбулись 13.06.2019 p.. 27.06.2019р. та 25.07.2019р. на якому члени комісії, одноголосно, дійшли висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В матеріалах справи міститься також висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1076/01-11 від 05.08.2019 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] , [INFO] у відношенні неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні судом встановлено, що батько дітей самоусунувся від виховання та утримання своїх дітей, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, не цікавиться їх життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні доведено той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. Згідно вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно. Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Норми Конвенції про права дитини, говорять про те, що кожна дитина має право на захист зі сторони держави від всіх форм фізичного або психологічного насильства, образи, відсутності піклування або недбайливого ставлення, грубого звернення або експлуатації. Відповідно до вимог Сімейного законодавства України ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При ухваленні рішення по справі суд керується Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» яким встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам відповідача та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання Окрім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 768, 40 гривень покласти на відповідачів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного ,ст.ст. 164 , 165 ,166, СК України та

Outcome: approved