Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

25.08.2015 року ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 20.12.2012 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій», яке в подальшому змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] було укладено договір №120741078 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання -автомагнітоли Pioneer AVN-P3400DVD. ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» надав [PERSON] в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання - передачі майна № 120741078 від 22.12.2012 року. Загальна вартість обладнання становить 4425 грн. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 4425 грн. в наступному порядку: 3 платежі рівними частинами щомісячно до 20 числа кожного місяця. Тобто, відповідач мав сплатити три платежі по 1475 грн. Позивач виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання згідно договору у відповідні строки та належної комплектації. Відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень № 2015080815 від 08.08.2015 року відповідач сплатив лише 2950 грн. У зв'язку з зазначеними порушеннями, [PERSON] станом на серпень 2015 року має заборгованість перед позивачем у сумі 23398,18 грн. з яких: 1475 грн. - компенсація вартості наданого обладнання; 21923,18 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 23398,18 грн. заборгованості за невиконання договірних зобов'язань. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутності представника підприємства. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи в судове засідання не з'явився, з клопотаннями про відкладення справи розглядом до суду не звертався. Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 20.12.2012 року між ЗАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] було укладено договір № 120741078 про отримання обладнання в системі LeaseIT. Сторони визначили, що Правила отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ є невід'ємною частиною договору(а.с. 35-36,6-11). ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» надав [PERSON] в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання, а саме автомагнітоли Pioneer AVN-P3400DVD свідчить акт приймання - передачі майна № 120741078 від 22.12.2012 року. Загальна вартість обладнання становить 4425 грн. (а.с.33). За умовами пакету LeaseIT відповідач зобов'язувався сплачувати платежі у загальній сумі 4425 грн. в наступному порядку: 3 платежі по 1475 грн. кожен щомісячно до 20 числа кожного місяця. При повній виплаті вартості обладнання відбувається перехід права власності. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень № 2015080815 від 08.08.2015 року відповідач [PERSON] сплатив 2950 грн. У зв'язку з зазначеними порушеннями [PERSON], станом на серпень 2015 року, має заборгованість у сумі 23398,18 грн. з яких: 1475 грн. - компенсація вартості наданого обладнання; 21923,18 грн. - плата за прострочення щомісячних платежів (а.с.14). Згідно ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Положеннями цієї статті передбачено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з п.1 ч.2 ст.10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець зобов'язаний у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору. Згідно п.3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що лізингоодержувач зобов'язаний відповідно до умов договору своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п.5.4.2. договору від 20.12.2012 року № 120741078 передбачено обов'язок лізингоодержувача своєчасно в повному обсязі сплачувати платежі, визначені пакетом LeaseІТ та цим договором. Строки та порядок сплати лізингових платежів встановлені у п.п. 6.1.- 6.11. Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ. Згідно п. 7.4 договору, у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 днів, Клієнт зобов'язаний самостійно повернути обладнання позивачу. Крім того, відповідно до п. 3.4 Правил отримання ІТ-обладнання, пакет Lease IT Клієнт обирає самостійно та право власності на обладнання переходить до нього за умов оплати ним всіх передбачених цим пакетом платежів та ціни (п. 7.1 Правил). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п.14.2. Правил отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ у разі несвоєчасної оплати клієнтом нарахованого платежу клієнт сплачує на користь оператора LeaseІТ плату за прострочення платежу: у розмірі 5% від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; у розмірі 10% від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє клієнта від обов'язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені пакетом LeaseІТ. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов'язань згідно договору фінансового лізингу, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 23398,18 грн.

Outcome: approved