Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивує тим, що 02 червня 1992 року був прийнятий на роботу у селянську спілку «Україна» на посаду слюсаря. В 2000 році Селянську спілку «Україна» було реорганізовано у ПОСП «Україна», а в подальшому прийнятий у його члени. Довідками виданими Державним архівом Волинської області від 29 травня 2019 року у перевірених протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів Селянської спілки «Україна» Горохівського району за 1992-1996 роки відомостей про виключення [PERSON] , з членів колгоспу не виявлено. Відповідно до довідки виданої дирекції ПОСП «Україна» від 11 жовтня 2018 року №86 в списку по розпаюванню земель на виділення земельних часток (паїв) позивач включений не був. Зазначаючи вищенаведене, позивач просить суд задовольнити позов, оскільки на час видачі державного акта на землю серії І-ВЛ №000017 від 26 грудня 1995 року, він був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», та мав право на цілу земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності КСП «Україна» розміром 2,33 умовних кадастрових гектарів, та розміщена на території Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області. Представник позивача просить розгляд справи провести без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Україна» в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд проводити у його відсутності, та не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Представник відповідача Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений. Про причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За погодженням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] був прийнятий на роботу 02 червня 1992 року у Селянську спілку «Україна» на посаду слюсаря. 30 березня 2000 року в процесі реорганізації господарство селянська спілка «Україна» було реорганізовано в ПОСП «Україна». 21 листопада 2007 року [PERSON] , було звільнено в ПОСП «Україна» за власним бажанням. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВЛ №0205441, виданого Вільхівською сільською радою Горохівського району Волинської області, вбачається, що [PERSON] , має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства Селянська спілка «Україна», відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників. Частка пайового фонду підприємства станом на 01 березня 2000 року [PERSON] визначена в розмірі 486,18 гривень (чотириста вісімдесят шість) гривень 18 копійок. Як зазначено у відповіді від 01 квітня 2019 року за №29-3-0.3-2295/2-19 головного управління Держгеоккдастру у Волинській області, то згідно інформації, наданої відділом у Горохівському районі, середній розмір паю КСП «Україна» на територі Вільхівської сільської ради Горохівського району становить 2,33 умовних кадастрових гектарів. Також був виданий Державний акт на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» із списком громадян - членів КСП. Згідно з державним актом на право колективної власності на землю серії І-ВЛ №000017, від 26 грудня 1995 року, вбачається, що було видано колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» розташованому на території Вільхівської сільської ради, Вільхівською сільською радою народних депутатів Горохівського району Волинської області, земля у колективну власність розміром 1617,00 гектарів для сільськогосподарського використання, відповідно до рішення Вільхівської сільської ради народних депутатів від 28 липня 1995 року, за №4/3. Відповідно до додатку №1 до державного акта серії І-Вл №000017 від 26 грудня 1995 року, а саме до списка громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, [PERSON] , не зазначений. Як зазначено у відповіді від Державного архіву Волинської області від 29 травня 2019 року №196/01.22, проте що, у перевірених протоколах засідань, правління та загальних зборів колгоспу «Україна» (з березня 1992 року - селянська спілка «Україна») с. Вільхівка, Горохівського району за 1992-1996 року (протоколи загальних зборів за 1993 рік не надходили) відомостей про виключення з членів господарства [PERSON] не виявленою Згідно з довідкою №86 від 11 жовтня 2018 року, виданою дирекцією ПОСП «Україна» Горохівського району, про те що [PERSON] в списку на розпаювання землі не був включений. На час формування списків осіб, які мають право на земельну ділянку (пай) 26 грудня 1995 року [PERSON] , перебував у складі членів Селянської спілки «Україна», однак, в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, однак, він не значиться. Згідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 55 Конституції України гарантовано, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень пункту 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. Згідно ч.ч.1,5 ст.25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, які мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Пунктом "а" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. Відповідно до ч.3 ст.1 та п.3 ч.2 ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, а документом, що посвідчує вказане право є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вказано, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Тобто, право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 02.05.2018 у справі № 614/568/16-ц). На момент отримання селянською спілкою "Україна" державного акту на право колективної власності на землю [PERSON] , був його членом, а згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленої в ухвалі від 27.08.2014 р. по справі № 6-12823св14, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільгосппідприємством державного акта про право колективної власності на землю, яке є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Реалізувати свої права в позасудовому порядку позивач не може, то суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на земельну частку (пай), в судовому порядку.

Outcome: approved