Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Новоукраїнської філії-Кіровоградського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Новоукраїнський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та Новоукраїнська державна нотаріальна контора, про звільнення майна з-під арешту. Вимоги обґрунтовує тим, що 06 червня 2017 року під час оформлення договору купівлі-продажу квартири, нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. було надано відомості, що 07.05.2008 року за №7147197 реєстратором Кропивницької міської нотаріальної контори №1, накладено арешт на все майно [PERSON] Підставою для обтяження стало повідомлення від «Ощадбанку» б/н від 23.06.1990 року, також від 14.10.2008 року за №8067396 реєстратором Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори накладено обтяження у вигляді заборони на все майно. Підставою стало повідомлення від «Ощадбанку» б/н від 23.06.1990 року. Згідно листа Кіровоградського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" №96 від 06.06.2017 року , станом на 06.06.2017 року заборгованість по кредиту відсутня. З яких причин дана інформація внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна позивачкі невідомо. На даний час запис про обтяження на нерухоме майно порушує її права щодо володіння, користування та розпорядження належним їй спадковим житловим будинком. На даний час вирішити питання в адміністративному порядку позивачка не має змоги, а тому звернулась з даним позовом до суду. В судовому засіданні 04.08.2017 року представник позивача, який подав також довіреність від 28.07.2017 року на представлення інтересів та подачі позову до суду, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з обставин викладених в позові, в судове засідання 08.09.2017 року подано заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача та підтриманн6я позовних вимог у їх відсутність. Представники Новоукраїнського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та Новоукраїнської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилися надіслали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Представник Новоукраїнського відділенняТВБВ №10010/098 ПАТ "Державний ощадний банк України", в судове засідання не з»явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник Філії - Кіровоградське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" в судове засідання не з»явився, подав до суду клопотання про розгялд справи у їх відсутність та заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що посилання позивача в позові на довідку від 06.06.2017 року надану ТВБВ №10010/098 про те, що банк не має майнових та інших претензій до позивача не може прийматись судом як доказ наявності правовідносин банку та [PERSON] в минулому, також у банка відсутні повноваження, щодо зняття арешту. Представник ПАТ "Державний ощадний банк України" в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлені про час розгляду справи, шляхом вручення судової повістки 31.07.2017 року. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши позовні вимоги, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 114 ЦК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної її частини. Судом встановлено, що під час оформлення договору купівлі-продажу квартири, яка належить позивачці на праві власності, нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. було надано відомості, що на підставі повідомлення від «Ощадбанку» б/н від 23.06.1990 року про заборону відчуження нерухомого майна 07.05.2008 року за №7147197 реєстратором Кропивницької міської нотаріальної контори №1, накладено арешт на все майно [PERSON] Також на підставі повідомлення від «Ощадбанку» б/н від 23.06.1990 року про заборону відчуження нерухомого майна, 14.10.20008 року за №8067396 реєстратором Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори накладено обтяження у вигляді заборони на все майно, що підтверджується Інформаційної довідкою №88852458 від 06.06.2017 року (а.с. 8). Позивачка звернулась до філії - Кіровоградського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" за інформацієї про причини накладення заборони на відчуження майна та згідно листа Кіровоградського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" №96 від 06.06.2017 року , станом на 06.06.2017 року заборгованість по кредиту позичальника [PERSON] відсутня, що підтверджуєтьсядовідкою (а.с. 9). Згідно з ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналогічні положення закріплені в ст.41 Конституції України. Пунктом 2.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5 передбачено внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об»єкти нерухомого майна на підставі заяв про реєстрацію (вилучення) обтяження об»єкта нерухомого майна, що подаються, зокрема, судами (крім третейський судів) і слідчими органами - у зв»язку з накладенням ними арешту на об»єкти нерухомого майна (звільнення з-під арешту). Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 6 від 27 серпня 1996 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Право власності позивачки на все майно позивачки а в даному випадку на квартиру ніким не оспорено і її права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном порушується внесеним до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна записами про заборону відчуження всього майна за реєстраційним номером обтяження 7147197 від 07.05.2008 року та реєстраційним номером обтяження 8067396 від 14.10.2008 року, здійсненого на підставі повідомлення 23.06.1990 року Ощадбанк(а.с.8). Позивачем на ставляться позовні вимоги до відповідачів та зобов'язати відповідачів зняти арешт, тому суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача Філії - Кіровоградське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" в частині запереченння, щодо позовних вимог, оскільки вимоги до відповідачів про зобов'язання їх зняти арешт і не ставилися позивачем, суд залучив за власною ініціативою Кіровоградське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", так як на час накладення арешту в 1990 роках на території Новоукраїнського району діяв єдиний держбанк в особі філії Державного ощадний банк СРСР, будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин про відсутність філії на території Новоукраїнського району ПАТ "Державний ощадний банк України" не представлено та представник в судовому засіданні не заперечував, що не виключається, що таке відділення існувало. Згідно довідки керуючого ТВБВ№10010/098 філії-Кіровоградське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України вбачається, що заборгованість по кредиту позичальника [PERSON] станом на 06.06.2017 року відсутня.(а.с.9). Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд погоджується з доводами позивача про те, що вказана забоорна на відчуження майна позивача порушує її права щодо користування та вільного розпорядження її майном. Оскільки особа на підставі повідомлення якої -Ощадбанк 23.06.1990 року , відсутні у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцв та громадських формувань юридичних осіб під назвою Ощадбанк на даний час не існує та після звернення до нотконтор та відділення ТВБВ№10010/098 філії-Кіровоградське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України з відповідними заявами, вирішити питання про скасування арешту в поза судовому порядку неможливо (а.с.9), тому права позивача вважаються порушеними та підлягають судовому захисту. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, щодо звільнення майна з-під арешту та необхідність задоволення вимог позивача про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні її майном шляхом усуннення перешкод та скасування арешту всього майна належного позивчаці, накладених на підставі повідомлення від «Ощадбанку» б/н від 23.06.1990 року про заборону відчуження нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, записи про реєстрацію заборони на відчуження вказаного майна за реєстраційним номером обтяження 7147197 від 07.05.2008 року та реєстраційним номером обтяження 8067396 від 14.10.2008 року. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі ст.ст.10, 11, 15, 60, 213-218, ЦПК України, ст. ст. 321, 387, 391 ЦК України, Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, суд,-

Outcome: approved