Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.В грудні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» (далі ПрАТ «УСК») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 11 751,63 грн., обґрунтовуючи свої вимоги таким: 2.24 жовтня 2013 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» (далі КС «УКС») та [PERSON] , було укладено кредитний договір №6605к. На виконання умов Договору КС «УКС» надала, а відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в загальному розмірі 7 500,00 грн. строком на 24 місяці з 24.10.2013 по 24.10.2015 включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних. Перерахування визначених кредитним договором №6605к від 24 жовтня 2013 року сум грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується платіжним дорученням №13094 від 24.10.2013 року. 3.01 листопада 2013 року між ПрАТ «УСК» і та КС «УКС» укладено договір добровільного страхування кредитів, предметом якого є майнові інтереси КС «УКС», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів: Згідно з пунктом 1.3 вищезазначеного договору від 01.11.2013, ПАТ «УСК» , як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками і КС «УКС», згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів , що укладені в межах договорів про співробітництво між КС «УКС» та ПрАТ «УСК» (Додаток №1 до договору страхування). 4.Згідно з Додатком № 1 до Договору добровільного страхування кредитів №24 від 01.11.2013, кредитний договір №6605к від 24.10.2013, укладений між КС «УКС» і [PERSON] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 16 312,50 грн. 5.Підпунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів №24 від 01.11.2013, встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом десяти днів після настання строку сплати третього платежу. 6.Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №6605к від 24.10.2013, належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував. 7.Відповідно до підпункту 4.4.6 Договору добровільного страхування кредитів ПрАТ «УСК»» на підставі страхового акту №141кр від 05.04.2019, 05 квітня 2019 року здійснило виплату страхового відшкодування КС «УКС» в розмірі 11 751,63 грн. 8.Посилаючись на положення ч.1 ст. 993, ч.1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 закону України «Про страхування». ПрАТ «Українська страхова компанія» вважає, що до нього перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 11 751,63 грн., яку просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. 9.14.02.2020 року представником відповідача адвокатом Дьяченко В.П. подано до суду Відзив на позовну заяву від 05.02.2020 року (а.с.69), відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Зазначила, що строк дії кредитного договору сплив 22.07.2019. Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» з позовами про стягнення заборгованості з неї не зверталась. Просила до заявлених вимог застосувати строк позовної давності і відмовити в їх задоволенні. Вважає, що до правовідносин, що виникли між сторонами застосовуються норми, які регулюють суброгацію. Посилання позивача, як на підставу позовних вимог - статтю 1191 ЦК України є безпідставним. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 10.Позивач, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового розгляду представника не направив. В адресу суду засобами електронного зв`язку надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника в судових засіданнях. 11. Відповідач [PERSON] , яка повідомлена про дату час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явилась. 12. Представник відповідача адвокат Дяченко В.П. надав заяву про розгляд справи без його участі в судових засіданнях. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 13. 03.04.2020 від голови правління ПрАТ «УКС» Тюріна В.М. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. 14. 10.04.20120 через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Дяченко В.П. подано заяву про розгляд справи без його участі в судових засіданнях. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 15.Ухвалою судді від 27.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. 16.Ухвалою від 27 лютого 2020 року прийнято рішення розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 17.12 березня 2020 року проведено підготовче судове засідання. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 18.Судом встановлено, що 24 жовтня 2013 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» (далі КС «УКС») та [PERSON] , на підставі рішення кредитного комітету №933 від 23.10.2013, було укладено кредитний договір №6605к. Згідно пункту 1.1. зазначеного договору кредитодавець надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі на умовах дотримання вимоги повернення коштів і сплати процентів у розмірі 7 500,00 грн. строком на 24 місяці з 24.10.2013 по 24.10.2015 включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних (а.с.27-28). 19. Перерахування визначених кредитним договором №6605к від 24 жовтня 2013 року сум грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується копією платіжного доручення №13094 від 24.10.2013 року (а.с.19). 20. 01 листопада 2013 року між ПрАТ «УСК» і та КС «УКС» укладено договір добровільного страхування кредитів, предметом якого є майнові інтереси КС «УКС», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів: Згідно з пунктом 1.3 вищезазначеного договору від 01.11.2013, ПАТ «УСК» , як страховик, здійснює страхування кредитних ризиків за кредитними договорами, укладеними між позичальниками і КС «УКС», згідно з реєстром наданих за звітний періодж кредитів , що укладені в межах договорів про співробітництво між КС «УКС» та ПрАТ «УСК» (Додаток №1 до договору страхування). Згідно з Додатком № 1 до Договору добровільного страхування кредитів №24 від 01.11.2013, кредитний договір №6605к від 24.10.2013, укладений між КС «УКС» і [PERSON] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 16 312,50 грн. (а.с.22-25). 21. Підпунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів №24 від 01.11.2013, встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом десяти днів після настання строку сплати третього платежу. 22.Згідно з пунктом 5.1. Договору добровільного страхування кредитів №24 від 01.11.2013, про настання страхового випадку страхувальник (КС «УКС») повинен повідомити страховика (ПрАТ «УСК») і направити заяву про виплату страхового відшкодування е пізніше 30 числа поточного календарного місяця кварталу відповідного року в якому настав страховий випадок, з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим Договором. 23.Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №6605к від 24.10.2013, належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував, що підтверджуються випискою з рахунку [PERSON] (вих. № 2544 від 05.04.2019) (а.с.9). 24.Листом без номера від 20.07.2015 КС «УКС» повідомляла [PERSON] про наявну прострочену заборгованість за кредитним договором № 6605к від 24.10.2013 в розмірі 7500 грн. (а.с.17). 25.На підставі заяви страховика № 2542 від 04.04.2019 та доданих до неї документів, ПрАТ «УСК» складено страховий акт №141кр (вх.№14-1/19/з від 05.04.2019) про страховий випадок (а.с.20) та 05.04.2019 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 11751,63 грн., що підтверджується копією платіжного дорученням № 335 від 05.04.2019 (а.с. 21). 26.Проведення позивачем страхової виплати Кредитній спілці «Українська кредитна спілка» за кредитним договором № 6605к від 24.10.2013 в рахунок погашення заборгованості [PERSON] у розмірі 11751,63 грн. також підтверджується копією довідки за вих. № 2547 від 08.04.2019 (а.с. 10). 27.Згідно з пунктом 5.7 Договору добровільного страхування кредитів до страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке страхувальник має до позичальника згідно з умовами Кредитного договору V. Оцінка Суду. 28. Правовідносини,що виникли між сторонами регулюються положеннями Глави 67 Страхування Цивільного кодексу України та Законом України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР. 29. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 30. Відповідно до статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). 31. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. 32. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. 33. В той же час, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 34. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК України і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. 35. Доводи ПрАТ «УСК», викладені в позовній заяві, що страхова компанія набула право на звернення до суду з позовом до [PERSON] саме в порядку регресу (а ні суброгації) і строк позовної давності в даному випадку обліковується з моменту виплати відшкодування, а не з моменту виникнення страхового випадку не ґрунтуються на законі з наведених вище підстав. 36. Верховний Суд в своїй постанові від 20 квітня 2018 року по справі № 910/8982/17 зазначив, що «основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою. 37. Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик. 38. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки. 39. Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.» 40. Як визначив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 Постанови від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. 41. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. 42. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що у відповідача [PERSON] дійсно виникла заборгованість перед Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка», однак правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем є суброгацією, а не регресом. 43. Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 44. Відповідно до частин 1 і 3 статті 13 ЦПУ України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 45. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 46. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 47. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 48. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків (статті 76 ЦПК України). 49. Згідно статті 263 ЦПК України законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення є обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 50. Встановивши, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем є суброгацією, а не регресом, суд доходить висновку, що звернення позивача із вимогами про стягнення з відповідача в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування є безпідставними. 51. Визначаючись із характером існуючих правовідносин, суд не вправі самостійно змінювати підстави позову, оскільки відповідно до положень цивільного процесуального законодавства це є виключним правом позивача. 52. Враховуючи викладене суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 53. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з врахуванням п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір з відповідача не стягується, оскільки він сплачений при поданні позовної заяви ПрАТ «Українська страхова компанія». На підставі викладеного та

Outcome: dismissed