Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому, [PERSON] , його дружині [PERSON] , дочці [PERSON] , дочці дружини [PERSON] було передано у приватну спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] . 25.03.1994 року видано свідоцтво про право власності на житло - дану квартиру, яке зареєстроване у реєстрову книгу Конотопського БТІ за [NUMBER]. Згідно з рішеннням виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 15.12.1994 року №500 "Про узаконення будівництва господарських будівель до житлового будинку державного лісомисливського господарства по [ADDRESS] " дозволено архітектурно-планувальному бюро видати Кролевецькому державному лісомисливському господарству технічну документацію на добудову господарських будівель (сараїв, гаражів і літньої кухні) до відомчого 4-х квартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Зобов`язано дирекцію державного лісомисливського господарства з допомогою бюро технічної інвентаризації внести відповідні зміни до технічної документації на цей будинок. Підставою ухвалення вказаного рішення є письмова заява Кролевецького ДЛМГ від 13 грудня 1994 року про узаконення добудови господарських будівель до 4-х квартирного житлового будинку по [ADDRESS] і пропозиції архітектурно-планувального бюро. На підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 15.12.1994 року №500 Кролевецьким ДЛМГ було отримано будівельний паспорт у Кролевецькому проектно-виробничому архітектурно-планувальному бюро 9 лютого 1995 року на будівництво господарських споруд і приміщень, а саме: літніх кухонь, гаражів, сараїв. Згідно з вказаним будівельним паспортом було дозволено будівництво стосовно нього літньої кухні, веранди до літньої кухні, бані однією спорудою, а будівництво гаража і сараю окремими спорудами. Кролевецьким державним лісомисливським господарством зміни до технічної документації на будинок [ADDRESS] згідно з рішеннням виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 15.12.1994 року №500 у Конотопському БТІ внесені не були. На даний час внести вказані зміни неможливо, оскільки Конотопське БТІ на території м.Кролевець та Кролевецького району припинило свою діяльність, натомість створена нова юридична особ КП "Кролевецьке РБТІ"; Кролевецьке ДЛМГ змінило організаціно-правову форму з Кролевецького ДЛМГ на Державне підприємство "Кролевецьке лісомисливське господарство". Господарські будівлі (сараї, гараж, літня кухня) до відомчого 4-х квартирного житлового будинку по [ADDRESS] були побудовані Кролевецьким ДЛМГ протягом 1992-1993 років, наскільки йому відомо, зазначене майно не перебувало на балансі вказаного підприємства та не перебуває на балансі Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство". Починаючи з 1993 року і до цього часу він володіє та користується господарськими будівлями. Він добросовісно заволодів вказаним майном, оскільки йому був наданий дозвіл на володіння та користування майном керівництвом Кролевецького ДЛМГ. З боку Кролевецького ДЛМГ та ДП "Кролевецьке ЛМГ" претензій та вимог щодо повернення майна з 1993 року і до цього часу не надходило. Він використовує господарські будівлі за призначенням; користується майном як власник, а саме: підтримує його у належному технічному стані, при необхідності виконує поточні ремонтні роботи; дане майно не приховується; дій, які б свідчили про визнання ним обов`язку повернути майно, він не вчиняв. Оскільки дирекцією Кролевецького ДЛМГ готувались документи щодо приватизації в 1994 році 4-х квартирного будинку по [ADDRESS] , він вважав, що господарські будівлі передані йому та членам його сім`ї одночасно з квартирою [ADDRESS] у даному будинку у власність, однак цього не відбулось. Напередодні приватизації житлового будинку була змінена поштова адреса з [ADDRESS] ). На його замовлення ПП "Оцінка і право" були виготовлені технічні паспорти на господарські будівлі (гараж літ.Б1, літню кухню літ.В1, сарай літ.Г1, сарай літ.Д1), розташовані по [ADDRESS] . За результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій - господарських будівель встановлено відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації будівництва - відповідність санітарно-технічним та будівельним вимогам та можливість його експлуатації. На сьогодні у позивача відсутня можливість позасудовим шляхом набути право власності на вищевказане нерухоме майно. Враховуючи викладене, посилаючись на ч. 1 ст. 344 ЦК України, позивач просить визнати за ним, [PERSON] , право приватної власності на нерухоме майно - господарські будівлі: гараж літ. Б1, літню кухню літ. В1, сарай літ. Г1, сарай літ. Д1, які розташовані по [ADDRESS] , за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з`явився, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, про що надав відповідну заяву (а.с. 93). Відповідач Державне підприємство "Кролевецьке лісомисливське господарство" в судове засідання свого представника не направив. За змістом відзиву на позов просить справу розглядати без представника відповідача, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню (а.с.64-65). Відповідач виконавчий комітет Кролевецької міської ради Сумської області в судове засідання свого представника не направив. За змістом відзиву на позов просить справу розглядати без представника відповідача, при розгляді справи покладаються на розсуд суду (а.с.70-72). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень щодо позову не має (а.с.94). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1994 року, виданого Виробничим управлінням житлово-комунального господарства м.Кролевець, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Видачі вказаного свідоцтва передувало звернення директора Кролевецького державного лісомисливського господарства до начальника Виробничого управління житлово-комунального господарства щодо приватизації двохповерхового 4-х квартирного будинку по [ADDRESS] . Квартиронаймачами вказаного будинку є: [PERSON] - кв.№ [ADDRESS] , [PERSON] - [ADDRESS], [PERSON] - кв.№ [ADDRESS] , [PERSON] - [ADDRESS] 15 грудня 1994 року виконавчий комітет Кролевецької міської Ради народних депутатів Сумської області, розглянувши письмову заяву Кролевецького державного лісомисливського господарства від 13.12.1994 року про узаконення добудови господарських будівель до 4-х квартирного житлового будинку по [ADDRESS] і пропозиції архітектурно-планувального бюро, прийняв рішення дозволити архітектурно-планувальному бюро видати Кролевецькому державному лісомисливському господарству технічну документацію на добудову господарських будівель (сараї, гаражі і літні кухні) до відомчого 4-х квартирного житлового будинку по [ADDRESS] ; зобов`язати дирекцію державного лісомисливського господарства з допомогою бюро технічної інвентаризації внести відповідні зміни до технічної документації на цей будинок. Дані обставини підтверджуються копією рішення виконавчого комітету Кролевецької міської Ради народних депутатів Сумської області від 15.12.1994 року №500 "Про узаконення будівництва господарських будівель до житлового будинку державного лісомисливського господарства по [ADDRESS] (а.с.15). Кролевецькому державному лісомисливському господарству було видано будівельний паспорт на будівництво господарських будівель на земельній ділянці державного лісомисливського господарства до 4-х квартирного житлового будинку в [ADDRESS] , а саме: літня кухня, веранда до літньої кухні, гараж, сарай, баня. Паспорт зареєстрований у головного архітектора міста, районного архітектора від 09.02.1995 року (а.с.13-17). З змістом позову позивач [PERSON] починаючи з 1993 року і до цього часу володіє та користується господарськими будівлями: гараж літ. Б1, літня кухня літ. В1, сарай літ. Г1, сарай літ. Д1, які розташовані по [ADDRESS] . Він добросовісно заволодів вказаним майном, оскільки оскільки йому був наданий дозвіл на володіння та користування майном керівництвом Кролевецького ДЛМГ. З боку Кролевецького ДЛМГ та ДП "Кролевецьке ЛМГ" претензій та вимог щодо повернення майна з 1993 року і до цього часу не надходило. Він використовує господарські будівлі за призначенням; користується майном як власник, а саме: підтримує його у належному технічному стані, при необхідності виконує поточні ремонтні роботи; дане майно не приховується; дій, які б свідчили про визнання ним обов`язку повернути майно, він не вчиняв. Зазначені позивачем обставини не заперечуються відповідачами та третьою особою. На замовлення позивача ПП "Оцінка і право" було проведено технічну інвентаризацію та виготовлені технічні паспорти на господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] , зокрема на гараж літ.Б1, літню кухню літ.В1, сарай літ.Г1, сарай літ.Д1 (а.с.18-22, 23-27, 28-32, 33-37). Згідно висновку №48/2019 будівельно-технічного дослідження, складеного 30.09.2019 року, за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій - господарських будівель: гаражу літ.Б1, літньої кухні літ.В1, сараю літ.Г1, сараю літ.Д1, розташованих по [ADDRESS] , встановлено відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації будівництва - відповідність санітарно-технічним та будівельним вимогам та можливість його експлуатації (а.с.38-52). На сьогодні у позивача відсутня можливість позасудовим шляхом набути право власності на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статті 344 ЦК України слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Суд вважає, що позивач добросовісно заволодів нерухомим майном - господарськими будівлями (гараж літ.Б1, літня кухня літ.В1, сарай літ.Г1, сарай літ.Д1), які розташовані по [ADDRESS] , яке не має власника, і продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном протягом більш ніж десяти років, а тому є всі законні підстави для визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved