Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] , [PERSON] (далі також позивачі) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач) про поновлення батьківських прав щодо малолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 23.05.2014 позивачі були позбавлені батьківських прав щодо дітей, які на даний час перебувають під опікою відповідача. Працевлаштувавшись, отримуючи сталий дохід, переживаючи за долю дітей, позивачі вирішили звернутися до суду із вказаним позовом. 01.10.2020 представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечував щодо задоволення позову так як [PERSON] гарно виконує покладені на неї опікунські обов`язки, діти охайні та забезпечені всім необхідним, натоміть позивачі дітьми не цікавляться. Крім того, позивачі, починаючи із 2014 року ухилялися від сплати аліментів. Станом на 01.09.2020 [PERSON] має борг по аліментах на трьох дітей в розмірі 156 673. 88 грн, а [PERSON] на двох дітей, в розмірі 96 210. 80 грн. 07.10.2020 позивачі подали до суду відповідь на відзив згідно якого позов вважали таким. Що підлягає задоволенню. Одночасно зазначили, що вони виправилися, мають постійне місце роботи, перестали вживати спиртні напої та бажають повернути в свою сім`ю дітей, аби й надалі піклуватися про них. 09.10.2020 представник відповідача [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив згідно якого заперечує щодо задоволення позову так як відповідачі не усунули всіх тих недоліків, які були під час позбавлення батьківських прав. Зокрема зазначив, що вони належно їх не утримували. Бліьш того, вкрай мало цікавилися інтересами дітей, дуже рідко відвідували школу тощо. В судовому засіданні позивачі просили суд повернути їм дітей, позов задовольнити. Представник позивачів [PERSON] вважав позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову з огляду на те, що позивачі не стали на шлях виправлення, дітьми стали цікавитися лиш за декілька місяців до звернення із даним позовом до суду. Представник відповідача [PERSON] також заперечував щодо задоволення позову з огляду на те, що позивачі не виправилися, дітьми стали цікавитися нещодавно, до того ж мають заборгованість зі сплати аліментів, через що відносно них було порушено кримінальне провадження. Представник органу опіки та піклування Баранівської міської ради Житомирської області проти заявленого позову не заперечували та надали висновок щодо доцільності поновлення в батьківських правах позивачів. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду від 23 травня 2014 року [PERSON] позбавили батьківських прав, щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12) Згідно довідки про доходи [PERSON] за липень-грудень 2019 отримала дохід у розмірі 57 883. 82 грн, за січень - червень 2020 - 68 741. 82 грн (а.с. 14, 15) Згідно довідки про доходи [PERSON] за січень - червень 2020 отримав заробітну плату в розмірі 36 713. 53 грн (а.с. 16) Із характеристик виданих виконавчим комітетом Баранівської міської ради [PERSON] характеризується добре, спиртними напоями не зловживає, турботлива, хазяйновита (а.с. 17). Із характеристики виданої ТОВ «Агровест Груп» [PERSON] характеризується добре, дисципліну не порушує, точно виконує накази (а.с. 18). Згідно характеристики ТОВ «Агровест Груп» [PERSON] трудову дисципліну не порушувала, завдання керівництва виконує добре (а.с. 19). Із висновків про стан здоров`я Баранівської КЦРЛ [PERSON] та [PERSON] мають задовільний стан здоров`я (а.с. 21, 22). До кримінальної відповідальності [PERSON] та [PERSON] не притягувались, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебувають (а.с. 23-28). При цьому, суд звертає увагу на притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст 185 КК України в 2016 та [PERSON] за ч 1 ст 164 КК України у 2015, а також на наявність заборгованості зі сплати аліментів у позивачів (а.с. 48, 49, 57, 58) Згідно висновку органу опіки та піклування Баранівської міської ради виконавчий комітет вважає за доцільне поновлення в батьківських правах [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] щодо дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 60, 61). Відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. З огляду на викладене, суд звертає увагу на той факт, що на момент позбавлення [PERSON] та [PERSON] визначальними обставинами були їх аморальний спосіб життя пов`язаний із зловживанням спиртними напоями та відсутність піклування щодо дітей (а.с. 11-12) Однак на момент звернення до суду із даним позовом судом було встановлено, протилежне, [PERSON] та [PERSON] на даний час працевлаштовані, отримають офіційний та сталий дохід, перестали зловживати спиртними напоями, мають гарну характеристику на роботі. За місцем проживання також характеризуються позитивно, ведуть господарство, мають земельну ділянку, тримають домашню живність, забезпечені продуктами харчування (а.с. 13-22) До того ж допитані в судовому засіданні діти зазначили, що батьки при зустрічі дають їм кошти в розмірі 50-100-150 грн для власних потреб, телефонують, хоч і не так часто як їм би хотілося. Всі вище встановлені обставини, на думку суду вказують на те, що підстави які були основоположними для позбавлення батьківських прав, відпали. Одночасно суд бере до уваги і те, що [PERSON] та [PERSON] на момент позбавлення батьківських прав заперечували щодо задоволення позову, що свідчить про їх потяг та прив`язаність до дітей та переконує суд у їх щирому бажанні сьогодні поновити свої батьківські права. Наявність судимостей у [PERSON] у 2016 за ч. 1 ст. 185 КК України та [PERSON] у 2015 за ч. 1 ст 164 КК України не може бути визначальним фактом під час вирішення питання про поновлення батьківських прав з огляду на те, що в розумінні ст. 89 КК України вони вважаються несудимими. Суд також вважає необґрунтованими твердження представника відповідача [PERSON] в частині наявних кримінальних проваджень щодо позивачів за ч. 1 ст. 164 КК України так, як згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Наявність заборгованості по аліментах, на думку суду, не може бути визначальним фактором для відмови у задоволенні позову, адже позивачі не заперечують щодо наявної заборгованості по аліментах та зобов`язуються її сплачувати, про що зазначили в судовому засіданні. Крім того, суд враховує висновок органу опіки та піклування Баранівської міської ради та її представника Лисюк Г.В. , яка в судовому засіданні заявлений позов вважала таким, що підлягає задоволенню та вважала безпідставними доводи представника [PERSON] в частині відсутності регулярних відвідувань батьками навчальних закладів, де навчаються діти, так як вони позбавлені батьківських прав та не мають повноважень щодо вчинення подібних дій (а.с. 60, 61). Також суд оцінює та враховує думку дітей, які в судовому засіданні пояснили наступне: [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що за увесь період перебування у тітки, її батьки вкрай мало цікавилися їхнім життям. Одного разу вона хворіла, два місяці не могла встати з ліжка, але від мати до неї не приходила. Також додала, що після того як розпочався судовий процес по даній справі, ситуація змінилася, мама почала до них телефонувати та давати кошти у сумі 100 грн на всіх дітей щотижня. Не зважаючи на старання матері, бажає й надалі проживати з тіткою, так як боїться, що батьки знову почнуть зловживати спиртними напоями. [PERSON] пояснила суду, що батько відвідував їх рідко. Коли приходив, то приносив фрукти. Мати телефонує, питає про здоров`я. Кошти батьки надають рідко. Але дають тоді коли їх зустрічають на дитячому майданчику у сумі від 50 до 150 грн. Не знає з ким вона хоче лишитися, нікого не хоче образити, а тому покладалася на розсуд суду. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що батьки іноді телефонують до нього, а іноді телефонує він до них. Також, додав, що батьки подарували йому мобільний телефон, дають кошти у розмірі від 50 до 150 грн. Бажає проживати із батьками. Також повідомив, що мама обіцяла купити йому скутер у разі, якщо вони підуть проживати до них. Відтак, думка дітей хоч і різниться, але спостерігається їх сталий потяг до батьків, зокрема це добре видно у менших [PERSON] та [PERSON] [PERSON] хоч і заперечувала щодо бажання проживати з батьками, але зазначила, що це пов`язано із її страхом, на сам перед, перед минулим і тим, що батьки знову почнуть вживати спиртні напої. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини "К.А. проти Фінляндії" сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Відтак, суд враховує доводи захисника відповідача [PERSON] щодо гарної опіки [PERSON] над дітьми, про що говорять численні характеристики, але вважає, при цьому, що всі ці обставини не переважають над інтересами сім`ї, яка охороняється державою в розумінні ст. 5 СК України (а.с. 50-52). Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини "E.P. проти Італії" передання дитини на піклування зазвичай має вважатися тимчасовим заходом, який має бути припинено, як тільки дозволять обставини, і будь-які заходи щодо здійснення тимчасового піклування мають відповідати кінцевій меті возз`єднання біологічних батьків та дитини. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства " встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.91 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадках, напраклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. На думку Європейського суду з прав людини "... сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібарння її від батьків..." (витяги з п. 50 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року по справі "Савіни проти України ".) Відповідно до ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство; забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Враховуючи викладене, те, що позивачі змінили свою поведінку, спосіб життя в кращу сторону, створили належні умови для проживання та виховання своїх дітей, змінили ставлення до своїх батьківських обов`язків, суд вважає необхідним задовольнити позов. На відшкодуванні судових витрат позивачі не наполягали.

Outcome: approved