Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Івано -Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» в травні 2016 року пред'явило позов в суд до відповідача, уточнивши позовні вимоги просить: в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 314 від 21.07.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] в розмірі 276 011 грн.87 коп., що складається із боргу за кредитом в сумі 182 416 грн. 82 коп., а саме: 47 244 грн. 38 коп. несплачених відсотків; 40 964 грн. 61 коп. нарахованої пені; 1 581 грн. 78 коп. суми 3 % річних; 3 804 грн. 28 коп. суми втрат від інфляції, звернути стягнення на предмет застави за договором від 22.07.2008 року, укладеним між банком та [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 2037, а саме на автомобіль марки DAF TE 95 XR, сідловий тягач - Е, 2001 року випуску, колір білий, номер [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], зареєстрований 12.07.2008 року Калуським ВРЕР при УДАІ Івано-Франківської області від 12.07.2008 року та належить [PERSON], -напівпричіп - SREM FREUNAUF бортовий -Е червоного кольору, номер [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], зареєстрований 12.07.2008 року Калуським ВРЕР при УДАІ Івано-Франківської області та на підставі Свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 12.07.2008 року належить [PERSON]; - стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 4 140 грн. 18 коп. та 216 грн. затрачених витрат на публікацію оголошення в газеті» Галичина» від 17 серпня 2016року. Представник ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Івано -Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» посилається на ті обставини, що 21 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 314, відповідно до якого банк надав останній грошові кошти в сумі 350 000 грн. а також була встановлена процентна ставка за кредитом, яка складає 22 % річних строком на десять років з остаточним терміном погашення кредиту 21 липня 2018 року, і сплачується щомісячно. Між банком та відповідачем [PERSON] 22 липня 2008 року для належного виконання вищевказаного договору було укладено Договір застави майна, де предметом застави є нерухоме майно, а саме, автомобіль марки DAF TE 95 XR та напівпричіп - SREM FREUNAUF, які належать на праві власності відповідачу. Також, 16 серпня 2010 року було укладено договір поруки за № 314-1 з [PERSON], відповідно до якого поручитель солідарно із позичальником відповідають перед банком. [PERSON] отримувала кошти у готівковій формі. Протягом строку дії кредитного договору остання систематично порушувала термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 19 квітня 2016 року заборгованість по кредиту складає 276 011 грн. 87 коп. В листопаді 2016 року [PERSON] та [PERSON] банком була надіслана вимога про дострокове повернення кредиту за даним договором, яка залишилась без належного виконання. Просив позов задовольнити. Представник АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився вдруге, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання через оголошення у пресі "Галичина". Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Дослідженими у справі доказами було встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 314, відповідно до якого банк надав останній грошові кошти в сумі 350 000 грн. а також була встановлена процентна ставка за кредитом, яка складає 22 % річних з остаточним терміном погашення кредиту 21 липня 2018 року, і сплачується щомісячно. Також, між банком та відповідачем [PERSON] 22 липня 2008 року для належного виконання вищевказаного договору було укладено Договір застави майна. Відповідач порушував умови повернення коштів за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості. Тому банк, відповідно умов кредитного договору застосував заборгованість по комісії, штрафні санкції та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань. Згідно представленого представником позивача розрахунку станом на 19 квітня 2016 року борг по кредиту становить 276 011 грн. 87 коп. Відповідач також порушив умови договору застави, оскільки не передав заставодержателю в заклад предмет застави, що призвело до того, що банк відповідно законодавства та умов договору застави змушений звернутися про примусове виконання зобов'язання в натурі, як спосіб захисту своїх прав та інтересів. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних втрат складає 3804 грн.28 коп., 3 % річних від простроченої суми - 1 581 грн. 78 коп. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Законом України «Про заставу», зокрема ч.1 ст. 20 визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Статтею 19 Закону України «Про заставу» також визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Оскільки, [PERSON] свої зобов'язання за заставним договором, укладеним з відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» у визначені договором терміни не виконував належним чином у зв'язку із чим допустив заборгованість, яка станом на 19 квітня 2016 року становить 276 011 грн. 87 коп., на попередження про погашення заборгованості він не відреагував, та не забезпечив виконання кредитних зобов'язань шляхом передачі в заставу банку автомобіля марки DAF TE 95 XR та напівпричіп - SREM FREUNAUF, які належать йому на праві власності, а тому суд вважає, що позивач набув право на стягнення з відповідача заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 4 140 грн. 18 коп., витрати пов'язані з розміщенням оголошення в пресі про виклик до суду в розмірі 216 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved