Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що згідно кредитного договору № б/нвід 10 жовтня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті зобов'язанні позичальник не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотках, штрафних санкціях. Загальна сума боргу становить 11881 грн. 30 коп. Претензія банку до відповідача залишилась без задоволення. Дані обставини дають право стягнути з позичальника кредит з нарахованими відсотками, пенею, штрафом в примусовому поряду. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11881 грн. 30 коп., а також сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1600 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить задовільнити його. Відповідач в судове засідання не з'явився. В заяві поданій суду справу просить розглянути без її участі, позов не визнає, заперечуючи факт укладення кредитного договору між нею та позивачем, факт отримання кредитних коштів та сплату заборгованості за кредитним договором. Також вказує на те, що на час пред'явлення позову закінчився строк позовної давності, а тому просить суд і з цієї підстави в позові відмовити. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що 10 жовтня 2008 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями ст.ст.610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) та у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив та у встановлені договором строки погашення кредиту щомісячні платежі та відсотки за користування кредитом не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2017 року, разом з штрафними санкціями, становить 11881 грн. 30 коп. В обґрунтування заперечень проти позову відповідачка посилалася на те, що вона не укладала кредитний договір, не отримувала кредитні кошти та не сплачувала кошти в рахунок погашення кредиту. Проте, нею на підтвердження даних обставин не надано жодного належного та допустимого доказу. Разом з тим ст.256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі, зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. З матеріалів справи вбачається, що строк дії карточки був встановлений по листопад 2011 року включно. Таким чином трьохрічний строк позовної давності сплинув 01.12.2014 року. З позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся лише 25.07.2017 року і вимог про поновлення цих строків не заявляв, а тому ПАТ КБ "ПриватБанк" в позові слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed