Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

12.12.2017 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах [PERSON] до Жденіївської селищної ради, третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора,[PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що батько позивача [PERSON]., [INFO], був власником садиби за адресою смт. Жденієво, вул. Шевченка, 240, Воловецького району Закарпатської області, що підтверджується Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно серії САА № 446997 від 26 березня 2007 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14014899 від 26.03.2007 року, виданим Воловецьким ДВПТІ та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №779773 виданого на підставі рішення 9сесії 5 скликання від 22.12.2006 року Жденіївської селищної ради площею 0,1000 га в урочищі "Кочилово" в смт. Жденієво. 21 квітня 2014 року [PERSON] помер, в звязку з чим відкрилась спадщина на належне йому майно. На момент відкриття спадщини зі спадкодавцем у житловому будинку проживав позивач [PERSON], [INFO], зареєстровані мати [PERSON] та брат [PERSON] [PERSON] не заявляв про відмову від спадщини та постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте [PERSON] та [PERSON] від своєї частки у спадщині відмовились письмово. Просив визнати за позивачем право власності на садибу, зокрема на житловий будинок №240 по вул. Шевченка в смт. Жденієво, Воловецького району Закарпатської області з належними до нього господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,1000 га в урочищі "Кочилово" в смт. Жденієво, в порядку спадкування за [PERSON], який помер 21 квітня 2014 року. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, але представник подав до суду заяву, в якій позов підтримує, просив про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача Жденіївської селищної ради в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглядати справу за без його участі. Державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій повідомила, що спадкова справа за [PERSON] не заводилася . Просила розглянути на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоч були належно повідомлені про час та місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії ІІ-ФМ за №418574, виданим виконкомом Жденіївської селищної ради Воловецького району Закарпатської області 01.02.1982 року, батьком позивача записаний [PERSON] 21 квітня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №170426 виданим 22.04.2014 р. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов жилий будинок в смт. Жденієво, вул. Шевченко, 240, Воловецького району Закарпатської області з господарсько-побутовими будівлями та земельна ділянка. Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку в смт. Жденієво, по вул. Шевченко, 240 Воловецького району Закарпатської області підтверджено Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно серії САА № 446997 від 26 березня 2007 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14014899 від 26.03.2007 року виданим Воловецьким ДВПТІ, а належності земельної ділянки Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №779773, виданого на підставі рішення 9 сесії 5 скликання від 22.12.2006 року Жденіївської селищної ради площею 0,1000 га в урочищі "Кочилово" в смт. Жденієво., виготовленим за життя спадкодавця. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки [PERSON] не складав заповіту, спадкування за ним здійснюється за законом, а право на спадкування одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до статті ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 статті 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як вбачається із заяви третьої особи: [PERSON], остання відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України відмовилась від отримання належної їй за законом частки спадкового майна, а саме житлового будинку № 240 з прилеглими обслуговуючими будівлями і спорудами по вул. Шевченка в селищі Жденієво, Воловецького району Закарпатської області та земельну ділянку площею 0, 1000 га в урочищі "Кочилово" смт. Жденієво Воловецького району Закарпатської області, так як тривалий час вона проживала і продовжує проживати в [INFO]. Відповідно до довідки Підполозянської сільської ради за № 91 від 18.01.2018 року третя особа [PERSON], [INFO], з 2009 року по 2017 рік проживає в с. Підполоззя, 23"А", Воловецького району Закарпатської області ( а.с.42), а тому на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї (ч.3 статті 1268 ЦК України). Таким чином, з досліджених доказів суд встановив, що треті особи [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини не проживали спільно зі спадкодавцем, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у шестимісячний строк, визначений законом, не подавали, а тому підстав вважати їх такими, що прийняли спадщину, немає. Суд критично оцінює довідку Жденіївської селищної ради № 1039 від 24.11.2017 року про те, що на день смерті [PERSON], який помер 21.04.2014 року, разом з ним в смт. Жденієво, вул. Шевченка, 240, були зареєстровані і проживали його дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON] (а.с.18), оскільки цей факт спростовується наявними у справі доказами. Факт проживання третьої особи [PERSON] в с. Уклин Свалявського району підтверджується, крім її заяви до суду від 23.02.218 року, також актом обстеження № 1 домогосподарства в с. Уклин, буд. 40, Свалявського району, з якого видно, що у ньому ніхто не зареєстрований, але проживає тривалий час [PERSON], що підтверджено підписами сусідів. Цей акт затверджений сільським головою. Таким чином, судом встановлено, що спадщину прийняв позивач, який на час смерті спадкодавця, тобто на час відкриття спадщини, проживав разом з ним, а тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved