Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 07 травня 2006 року було укладено шлюб, який зареєстровано у Бобовецькій сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №01. 27 січня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Позивач просила стягувати на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Провадження у справі відкрито 11.08.2021 року з призначенням справи до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 29 жовтня 2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в заяві просила провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав, просив врахувати, що на його утриманні є ще одна неповнолітня дитина - син [PERSON] [INFO] . Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 07 травня 2006 року, який зареєстровано у Бобовецькій сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №01. 27 січня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сім`ї, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, аліментів на утримання дітей. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Слідуючи правилам змагальності зазначеним в ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення, яке йому зобов`язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, його батьки. Тобто, обов`язок забезпечення дітей встановленим законом розміром прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини. Зважаючи на вказане, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів можливим до стягнення із відповідача. Розмір аліментів на утримання дітей суд визначає в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття та стягує їх з часу звернення позивача до суду, тобто з 26 липня 2021 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України. При цьому суд враховує, що інформація про наявність на утриманні у відповідача ще однієї дитини не підтверджена документально, а тому з огляду на вимоги гарантованого розміру аліментів, суд знаходить, що наявність ще одної дитини не може вплинути на розмір аліментів які мають стягуватися за цим позовом. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що діти сторін проживають з матір`ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітніх дітей

Outcome: approved