Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

04 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 15 січня 2014 року в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Опель», державний номер знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/258740 від 10 березня 2013 року, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу "Фольксваген" державний номерний знак [NUMBER]. На підставі страхового акту № ОЦ/036/000/14/0743 від 07 травня 2014 року позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 9878,90 грн. Відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. 24 вересня 2014 року відповідачу було направлено лист з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, але відповідач до цього часу не сплатив страхове відшкодування. Позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 9878,90 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача не заперечують. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09 березня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 січня 2014 року о 14 годині 40 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем "Фольксваген" державний номерний знак [NUMBER] по вул.Огнівській в м.Полтаві, виїжджаючи на перехрестя з вулицею Артема, не виконав вимогу дорожнього знаку "Дати дорогу" в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем "Опель" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив п.п.2.1,8 Правил дорожнього руху України, автомобілі отримали механічні ушкодження, що підтверджується постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 13 лютого 2014 року, якою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. ( а.с.5). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених відповідачем, які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу № АЕ/0258740 від 10 березня 2013 року ( а.с.4). Відповідно до страхового акту № ОЦ/036/000/14/0743 від 06 травня 2014 року вказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховою, визначено розмір страхового відшкодування в сумі 9878,90 грн. ( а.с.19). Страхове відшкодування у сумі 9878,90 грн. було виплачено [PERSON], що підтеврджується ксеркопією платіжного доручення № 511 від 08 травня 2014 року (а.с.20). У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом г) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки та за умов, визначених цим Законом. Відповідач не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду. Беручи до уваги, що відповідач завдав збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з його вини, позивачем виплачено страхове відшкодування за договором страхування у сумі 9878,90 грн., відповідачем збитки не відшкодовані, а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, а тому позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача 9878,90 грн. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved