Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

04 квітня 2014 року ПАТ "Український Страховий Дім" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ "Український Страховий Дім" компенсацію завданих збитків - суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7 142, 56 грн. та витрати на сплату судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі - ПАТ "Державний ощадний банк України") та [PERSON] договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, банк відкрив [PERSON] картковий рахунок і відновлювальну кредитну лінію, а останній зобов'язався погашати кредит і відсотки за його користування. 26 липня 2011 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ПрАТ "Український страховий дім" укладено договір добровільного страхування кредитів, предметом якого є майнові інтереси банку, що пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальниками своїх зобов'язань. У вересні 2013 року банк звернувся до ПрАТ "Український страховий дім" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, а саме виникнення у зв'язку зі смертю останнього простроченої заборгованості за його картковим рахунком. Страховиком визнано подію страховим випадком й виплачено страхове відшкодування у розмірі 7 142 грн. 56 коп. Посилаючись на те, що відповідачі є спадкоємцями [PERSON], які в установленому законом порядку прийняли спадщину після його смерті, ПрАТ "Український страховий дім" просило стягнути з них вказану суму страхового відшкодування в рахунок компенсації завданих збитків страховику. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в письмових заявах від 30.04.2014 року та від 19.05.2014 року просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що 05.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ "Державний ощадний банк України" було укладено договір №207 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою з додатковими договорами від 05.08.2010 року, 23.08.2011 року, згідно із якими Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок і відновлювальну кредитну лінію, а останній зобов'язувався погашати кредит і відсотки за його користування. Пенсійний фонд нараховував і перераховував пенсію [PERSON] на банківську установу, яка у чітко визначений графік проводила відрахування за договором від 05.08.2008 року №207 про відкриття фізичній особі карткового рахунку шляхом безготівкового відрахування від пенсійного надходження з банківського рахунку [PERSON] визначених за договором сум. [INFO] [PERSON] помер та залишив на ім'я відповідачів [PERSON], [PERSON] заповіт на спадкове майно по ? частині кожному. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21.12.2012 року кожна із спадкоємиць вступила у спадкові права на ? частину квартири [ADDRESS], належну спадкодавцю [PERSON] Про борги [PERSON] відповідачам нічого не було відомо. Так як погашення кредиту [PERSON] проводилися шляхом відрахування від пенсії [PERSON] та припинилося датою смерті пенсіонера, а тому банк повинен був дізнатися про смерть [PERSON] з дня припинення нарахування та виплати [PERSON] пенсії, тобто з грудня 2011 року, а тому кредитор - ПАТ "Державний ощадний банк України" мав можливість у 6-ти місячний строк (до 13.06.2012 року) пред'явити претензію до спадкоємців померлого. Однак ПАТ "Державний ощадний банк України" у передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України 6-місячний строк не пред'явив свої вимоги до спадкоємців, тим самим втративши право вимоги до відповідачів. Лише 17.09.2013 року ПАТ "Державний ощадний банк України" доводить до відома ПрАТ "Український Страховий Дім" про порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору, тоді як смерть [PERSON] настала ще [INFO]. 24.10.2013 року ПАТ "Державний ощадний банк України" повідомив ПрАТ "Український Страховий Дім", що після смерті [PERSON] будь - які виплати по кредиту припинені, а також про наявність спадкоємців. 14.11.2013 року ПрАТ "Український Страховий Дім" було складено акт про настання страхового випадку та проведена виплата страхового відшкодування ПАТ "Державний ощадний банк України" в сумі 7142,56 грн. за платіжним дорученням № 2045. 21.02.2014 року на ім'я [PERSON] поштою від ПрАТ "Український Страховий Дім" було надіслано вимогу про відшкодування завданих збитків, однак [PERSON] заперечує про її отримання, так як на повідомленні про вручення поштового відправлення стоїть не її підпис. Доказів пред'явлення претензій по боргам [PERSON] за кредитним договором до його спадкоємців - позивач не надав. ПрАТ "Український Страховий Дім" втратив право на пред'явлення вимоги до спадкоємців, пропустивши передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України 6-місячний строк, крім того, заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Державний ощадний банк України" на день його смерті не існувало, а тому позов є безпідставним. Представник третьої особи - ПАТ "Державний ощадний банк України" в судовому засіданні пояснила, що ПАТ "Державний ощадний банк України" стало відомо про смерть боржника [PERSON] у вересні 2013 року, коли банк отримав копію свідоцтва про смерть [PERSON] 17.09.2013 року ПАТ "Державний ощадний банк України" згідно договору добровільного страхування кредитів КР -11 №0015 від 26.07.2011 року звернулось до ПрАТ "Український Страховий Дім" з повідомленням про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На момент смерті [PERSON] його заборгованість по кредитному договору № 207 від 05 серпня 2008 року перед ПАТ "Державний ощадний банк України" складала 7142,56 грн., а саме: за кредитним лімітом - 6992,97 грн., нарахована плата по БПК - 9,00 грн., нараховані відсотки - 140,59 грн., при цьому заборгованість за відсотками за користування кредитом на момент смерті [PERSON] існувала лише за один місяць. Тобто банком розмір страхового відшкодування був розрахований виходячи з заборгованості боржника [PERSON] станом на момент його смерті і у відповідності до п.8.3 договору добровільного страхування кредитів КР -11 №0015 від 26.07.2011 року. Після смерті [PERSON] операцій по картковому рахунку [PERSON] не здійснювалось. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON], представника третьої особи - ПАТ "Державний ощадний банк України", вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено договір № 207 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно з яким [PERSON] було відкрито картковий рахунок і відновлювану кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 7000,00 грн., а [PERSON] зобов'язався погашати кредит і проценти за його користування на умовах визначених договором. 05.08.2010 року та 23.08.2011 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено додаткові договори до договору № 207 від 05.08.2008 року. 26 липня 2011 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ПрАТ "Український Страховий Дім" було укладено договір добровільного страхування кредитів КР -11 №0015, предметом якого є майнові інтереси Банка (страхувальника), що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням їх позичальниками своїх зобов'язань за кредитними угодами, що укладені між страхувальником та позичальниками. Відповідно до п. п. 4.1- 4.2 договору страхування, страховим випадком є факт завдання банку збитків внаслідок невиконання або часткового невиконання позичальником своїх зобов'язань по поверненню суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретній кредитній угоді, внаслідок неплатоспроможності позичальника. Під неплатоспроможністю позичальника сторони розуміють невиконання позичальником умов кредитної угоди по своєчасній сплаті кредиту та/або процентів за користування кредитом понад десять календарних днів з будь-яких причин, за винятком тих, що передбачені розділом 9 цього договору. У розділі 9 цього договору зазначений вичерпний перелік причин відмови здійснення страхової виплати. В пункті 8.3 договору страхування встановлено, що розмір страхового відшкодування - це заборгованість позичальника по кредитній угоді в розмірі непогашеної суми кредиту та процентів за користування кредитом за 3 (три) місяці згідно умов конкретної кредитної угоди на дату настання страхового випадку. Згідно пункту 8.4 договору страхування - в страхове відшкодування не включаються суми неустойки (штрафів, пені). 13 грудня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №186162 від 16.12.2011 року. 17 вересня 2013 року ПАТ "Державний ощадний банк України" своїм листом № 26-13/1054/2947 повідомив позивача про настання страхового випадку, пов'язаного з невиконанням позичальником [PERSON] своїх договірних зобов'язань за кредитним договором № 207 від 05.08.2008 року в зв'язку з його смертю, та що станом на 17.09.2013 року заборгованість за кредитним договором складає 7142,56 грн., а саме: за кредитним лімітом складає 6992,97 грн., нарахована плата по БПК 9,00 грн., нараховані відсотки 140,59 грн, що підтверджується копією листа ПАТ "Державний ощадний банк України" від 17.09.2013 року. Згідно з умовами договору страхування, ПрАТ "Український Страховий Дім" було визнано заявлену подію страховим випадком і здійснено виплату банку страхового відшкодування в розмірі 7 142 грн. 56 коп., що підтверджується копією страхового акту № КР -11 №0015/ГО-См 18 від 14.11.2013 року, копією платіжного доручення №2045 від 14.11.2013 року (а.с. 25, 26 т.1). Судом встановлено, що розмір заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 207 від 05 серпня 2008 року перед ПАТ "Державний ощадний банк України" на момент його смерті (дату настання страхового випадку) становить 7142,56 грн., що підтверджується виписками з рахунку [PERSON] за період з 01.12.2011 року по 17.09.2013 року, довідкою ПАТ "Державний ощадний банк України" від 13.03.2015 року, згідно яких станом на момент смерті [PERSON] заборгованість за встановленою кредитною лінією по БПК згідно договору № 207 "Про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою" від 05.08.2008 року складала 7142,56 грн., а саме: заборгованість за кредитним лімітом - 6992,97 грн., нараховані відсотки - 140,59 грн., нарахована плата за обслуговування БПК (банківської платіжної картки) - 9,00 грн. Тому доводи представника відповідача [PERSON] про відсутність у [PERSON] на момент його смерті заборгованості перед ПАТ "Державний ощадний банк України" суд не бере до уваги. Однак суд вважає, що ПАТ "Державний ощадний банк України" було безпідставно включено до суми нарахованих відсотків за користування кредитом, а ПрАТ "Український Страховий Дім" безпідставно сплачено банку грошову суму в розмірі 1,39 грн., так як згідно виписки по рахунку [PERSON] (а.с. 23 т.1) дана сума (1,39 грн.) є штрафом за перевищення кредиту, а тому відповідно до п.8.4 Договору добровільного страхування кредитів КР -11 №0015 ця сума не включаються в страхове відшкодування. Тому розмір страхового відшкодування за договором добровільного страхування кредитів КР -11 №0015 від 26 липня 2011 року повинен складати суму 7141,17 грн. (за виключенням 1,39 грн.), а саме: заборгованість за кредитним лімітом - 6992,97 грн., нараховані відсотки - 139,20 грн. (за один місяць), нарахована плата за обслуговування БПК (банківської платіжної картки) - 9,00 грн. Оскільки [PERSON] помер, то до його спадкоємців відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України перейшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру житловою площею 16,2 кв.м., загальною площею 28,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Охтирської міської ради 01.06.2010 року, зареєстровано за реєстраційним номером № 30899174 в КП "Охтирське МБТІ", вартістю станом на [INFO] 29129,00 грн. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21.12.2012 року та від 23.11.2012 року, посвідчених державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцями за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] 10.09.2011 року, майна [PERSON], померлого [INFO] є [PERSON] та [PERSON], яким видані свідоцтва про право на спадщину на ? частину вищевказаної квартири кожній. Відповідно до вимог п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року - з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно ст. 1282 ЦК України - спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У даному випадку, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або (вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Таким чином, від страхувальника (ПАТ "Державний Ощадний банк України") до страховика (ПрАТ "Український Страховий дім") перейшло право вимоги до осіб, відповідальних за спричинення збитків (суми виплаченого страхового відшкодування): [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1281 ЦК України - спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкодавців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Судом встановлено, що ПрАТ "Український Страховий Дім" дізналося про відкриття спадщини після смерті [PERSON] 23.09.2013 року, отримавши від ПАТ "Державний ощадний банк України" повідомлення про настання страхового випадку, що підтверджується копією повідомлення про настання страхового випадку ПАТ "Державний ощадний банк України" від 17.09.2013 року № 26-13/1054/2947 з вхідним штампом ПрАТ "Український Страховий Дім" № 265/50 від 23.09.2013 року (а.с. 23 т.1). Встановлено, що ПрАТ "Український Страховий Дім", дізнавшись 23.09.2013 року про відкриття спадщини, як кредитор спадкодавця у передбачений ч.2 ст. 1281 ЦК Українишестимісячний строк заявило претензійну вимогу до спадкоємців боржника шляхом направлення 15.11.2013 року на адресу Охтирської міської державної нотаріальної контори вимоги (претензії) кредитора спадкодавця до спадкоємців, що підтверджується копією вимоги (претензії) № 318/07/1 від 15.11.2013 року (а.с. 30-33), копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого Охтирська міська державна нотаріальна контора отримала вимогу (претензію) 19.11.2013 року, листом Охтирської міської державної нотаріальної контори від 13.03.2015 року, згідно якого Охтирська міська державна нотаріальна контора 19.11.2013 року вх.. № 508/01-16 отримала вимогу (претензію) кредитора № 318/07/1 від 15.11.2013 року ПрАТ "Український Страховий Дім" до спадкоємців спадкодавця [PERSON], який помер [INFO]. Крім того, судом встановлено, що ПрАТ "Український Страховий Дім" у передбачений ч.2 ст. 1281 ЦК Українишестимісячний строк заявило претензійну вимогу до спадкоємців боржника [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], направивши їм 21.02.2014 року вимогу про відшкодування завданих збитків, яку [PERSON] отримала 27.02.2014 року, що підтверджується копією вимоги про відшкодування завданих збитків від 21.02.2014 року вих. № 52/07/36, копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 35-37 т.1). Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач після отримання повідомлення від ПАТ "Державний ощадний банк України" про настання страхового випадку та сплати останньому страхового відшкодування у передбачений ч.2 ст.1281 ЦК України 6-місячний строк від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, звернувся до відповідачів (спадкоємців, які прийняли спадщину) з письмовими вимогами про відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування. Тому доводи відповідача [PERSON] та її представника про пропуск позивачем 6-місячного строку на пред'явлення вимог до спадкоємців та позбавлення його через це права вимоги - суд не бере до уваги. Судом встановлено, що спадкове майно складається з 1-кімнатної квартири, вартість якої значно перевищує кредитну заборгованість померлого, тому стягнення з відповідачів коштів в сумі 7141 грн.17 коп. по 3570,59 грн. з кожного не суперечить ст. 1282 ЦК України. Таким чином, невиконання відповідачами, як спадкоємцями після смерті [PERSON], вимог ПрАТ "Український Страховий Дім" призвело до виникнення збитків - суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7141,17 грн., які підлягають стягненню з відповідачів по 3570,59 грн. з кожного на користь позивача в межах вартості спадкового майна. В іншій частині позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з зазначених вище підстав. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі по 121, 80 грн. з кожного. На підставі викладеного, ст. ст. 993, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, п.27 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування",

Outcome: partial