Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно із договором іпотеки б/н від 27.06.2007року, а саме: земельну ділянку, площею 870 кв.м. та житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Приміська, №55, шляхом продажу ПАТ КБ "Надра" укладання від свого імені договору купівлі-продажу предмету іпотеки будь-який особі покупцеві на умовах та в порядку викладеному в ст. 38 Закону України "Про іпотеку" та наданням ПАТ КБ "Надра" всіх повноважень необхідних для здіснення продажу, виселити з житлового будинку осіб, які проживають за даною адресою без надання іншого приміщення та стягнути судовий збір. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08/06/2007/840 К-762 від 27.06.2007 року, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 19 8000,00 доларів США зі сплатою 12,49 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення до 19.06.2027 року. У якості забезпечення виконання зобов'язань перед банком за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки б/н від 27.06.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та передано в іпотеку земельну ділянку, площею 870 кв.м. та житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Приміська, № 55. Відповідач умови договору не виконує і станом на 03.07.2014 року є борг перед банком в сумі 408 371,74 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 4 835 574 гривень 32 копійок. Згідно з договору іпотеки вартість предмету іпотеки було погоджено між відповідачем і позивачем та на день укладення договору складає 298 800 дол. США. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником свого основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги в частині суми заборгованості та зазначив, що станом на 03.07.2014р. заборгованість відповідачки перед банком становить 383010,47 доларів США та 300 305,57 грн. та просив стягнути заборгованість за рахунок звернення стягнення на заставлене майно. Представник позивача після оголошеної перерви у судове засідання не з'явився, однак позов підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилася повторно, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяв до суду про слухання позову за її відсутності не надавала, про причини неявки не повідомляла. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08/06/2007/840 К-762 від 27.06.2007року, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 198 000,00 доларів США зі сплатою 12,49 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення до 19.06.2027 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань перед банком за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки б/н від 27.06.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та передано в іпотеку земельну ділянку, площею 870 кв.м. та житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Приміська, №55. Відповідач умови договору не виконує і станом на 03.07.2014 року у нього існує заборгованість по кредитному договорі у розмірі 383 010,47 доларів США та 300 305,57 грн. Згідно договору іпотеки вартість предмету іпотеки було погоджено між відповідачем і позивачем та на день укладення договору складає 298 800 дол. США. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Судом встановлено, що [PERSON] має у власності земельну ділянку, площею 870 кв.м., на якій розташований житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальна площа 391,1 кв.м., житловою площею 161,4кв.м. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed