Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Родовід банк», у якому, посилаючись на те, що вона виконала перед банком у повному обсязі зобов`язання з погашення кредиту, просила визнати припиненим Договір іпотеки від 12 лютого 2007 року та зняти обтяження вчинений на його підставі. На підтвердження заявлених позовних вимог стверджувала, що за рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2012 у справі № 2607/9458/12 з неї на користь відповідача було стягнуто непогашену заборгованість за кредитним договором №15.3/СЖ-012.07.2 від 12.02.2007 року у розмірі 1 027 478 грн. 50 коп. заборгованості за кредитним договором та 3 219 грн. 00 коп. судового збору. Присуджені до сплати кошти були сплачені позивачем відповідачу повністю, а саме: частину - в добровільному порядку, а іншу частину - в ході виконавчого провадження ВП 50803205 (46988,50 грн.), що всупереч відсутності будь-яких боргових зобов`язань перед ПАТ "Родовід Банк", відповідач відмовляється визнавати іпотеку припиненою і зняти заборону відчуження квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І. за реєстраційним №23, в зв`язку з укладанням договору іпотеки №129 від 12 лютого 2007 року та вилучити - вказаний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 18.10.2016 за результатами автоматичного розподілу справ між суддями у справі № 758/12677/16-ц було обрано для одноособового розгляду головуючого суддю Декаленко Валентину Степанівну. 18.10.2016 ухвалою судді Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С. відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання припиненим договору іпотеки та зняття обтяжень та призначено дату і час судового засідання. Відповідачем заявлені позовні вимоги не визнано, подано письмові заперечення з посиланням на неналежне виконання зобов`язань позивача за кредитним договором, зокрема несплати додатково нарахованих Банком, станом на 23.09.2016 року збитків за курсовою різницею у розмірі 948 583,71 грн. та пені у сумі 19 292,12 грн. (а.с. 38-41). 10.04.2017 Представником позивача адвокатом Меркуловою Л.А. було подано Клопотання про об`єднання даної справи з іншою цивільною справою № 758/368/17-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості (збитків) за кредитним договором для їх спільного розгляду в одному провадженні (а.с. 56), а також, - докази звернення публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до Подільського районного суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій заявлено вимогу про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 12.02.2007 року суму збитків у розмірі 967 875,83 грн., яка виникла станом на 23.09.2016 року за курсовою різницею у розмірі 948 583,71 грн. та пеню у сумі 19 292,12 грн. ( а.с. 57-69) 11.04.2017 в судовому засіданні за результатами розгляду клопотання представника позивача про об`єднання в одне провадження цивільної справи № 758/12677/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Родовід банк» про захист прав споживачів (про визнання припиненим договору іпотеки та зняття обтяжень), та цивільної справи № 758/368/17-ц за позовом ПАТ «Родовід банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12.02.2007 року № 15.3/СЖ-012.07.2 , стороні позивача у задоволення клопотання було відмовлено, розгляд справи продовжено (а.с. 84). 17.11 2017 за результатами повторного автоматичного розподілу справ між суддями було обрано у справі № 758/12677/16-ц для одноособового розгляду головуючого суддю Васильченко Олега Васильовича (а.с.98). 15.04.2020 представником позивача адвокатом Меркуловою Л.А. було подано заяву про розгляд справи без участі позивача, в якій повідомлено суд про належне виконання позивачкою в добровільному порядку усіх зобов`язань перед публічним акціонерним товариством «Родовід Банк», як щодо стягнення основної суми боргу та пені за кредитним договором від 12.02.2007 року № 15.3/СЖ-012.07.2 ( а.с. 16-19), так і додаткових зобов`язань, що виникли станом на 23.09.2016 року . Мова йде про присуджену до сплати рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23.06.2017 у справі № 758/368/17-ц суму пені, в розмірі 56,23 долара США, що еквівалентно 1 463,44 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят три грн. 44 коп.). (а.с, 124-127). 23.02.2021 раніше повідомлені суду обставини , про належне виконання позивачкою [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 12.02.2007 року № 15.3/СЖ-012.07.2 перед публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» були додатково підтверджені позивачем у поданих нею «Письмових поясненнях міркуваннях щодо правомірності і обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог», долучених до матеріалів справи. Сторона позивача [PERSON] наполягала на задоволенні заявлених нею позовних вимог про визнання іпотеки (договору іпотеки) припиненими та просила зняти заборону відчуження її майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об&apos;єктів нерухомого майна у повному обсязі, оскільки всупереч положенням діючого законодавства (з огляду на належне виконання нею усіх зобов`язань за кредитним договором( а.с. 127) відповідачем так і не визнано іпотеку припиненою та не вжито заходів з метою скасування іпотечних обмежень на майно [PERSON] (заборону відчуження квартири [ADDRESS] ). 14.04.2021за результатами повторного автоматичного розподілу справ між суддями було обрано у справі № 758/12677/16-ц для одноособового розгляду головуючого суддю Рибалка Юрія Володимировича, яким прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання на 30.11.2021. 30.11.2021 позивачкою [PERSON] , належно повідомленою про дату і час судового розгляду, подано заяву в якій вона , зазначала що нею виконано усі зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором від 12.02.2007 року № 15.3/СЖ-012.07.2, що вона підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд проводити судовий розгляд справи у її відсутність. В судове засідання представник відповідача публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»», повідомлений належним чином - не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, передбаченим цивільно-процесуальним законодавством правом про надання відзиву на заявлені позовні вимоги не скористався За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази і оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є позивач ПАТ «Родовід Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 15.3/СЖ-012.07.2 та в подальшому між Банком та позичальником було укладено додаткові договори та договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору (а.с. 4-8). У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 12.07.2007 року між [PERSON] та Банком був укладений договір поруки( а.с. 9-11). У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2012 р. у цивільній справі № 2607/9458/12 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором №15.3/СЖ-012.07.2 від 12.02.2007 року у розмірі 1 027 478, 50 грн. (а.с. 12-15) Присуджена судом сума боргу була частково сплачена позичальником протягом судового розгляду та переговорів з Банком щодо реструктуризації боргу. Так, [PERSON] до квітня 2014 року фактично було погашено більшу частину боргу. Несплачений залишок заборгованості становив 46 988, 50 грн., які, у зв&apos;язку з тимчасовими фінансовими труднощами, не були повернуті позичальником Банку, а тому ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Подільського РВ ДВС для примусового стягнення залишку боргу . 29.04.2016 року постановою державного виконавця Відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві Ясінської К.М. було відкрито виконавче провадження ВП №50803205 про примусове стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» залишку боргу у розмірі 46 988,50 грн. (а.с. 16) Постановою державного виконавця Відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві Ясінської К.М. від 18.07.2016 року, у зв`язку з належним та повним виконанням рішення суду, [PERSON] було закінчено виконавче провадження ( а.с. 17-20). Крім того, державним виконавцем у зв`язку із закінченням виконавчого провадження були вилучені обтяження на контрольну суму, що засвідчується Витягом про реєстрацію обтяжень в ДРПП ( а.с. 21). Натомість відповідачем ПАТ «Родовід Банк» вимоги [PERSON] про зняття заборони відчуження її майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не виконано. У зв`язку з відмовою відповідача зняти обтяження на предмет іпотеки (заява [PERSON] від 29.07.2016 ( а.с. 22), позивач звернулась до суду для захисту її порушених прав. Протягом тривалого судового провадження у даній справі № 758/12677/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Родовід банк» про захист прав споживачів (про визнання припиненим договору іпотеки та зняття обтяжень), було розглянуто іншу цивільну справу № 758/368/17-ц за позовом ПАТ «Родовід банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у формі додатково нарахованих Банком збитків в сумі 948 583,71 грн. , що виникли, на думку Банку у зв`язку з курсовою різницею та пені в сумі 19 292,12 грн. за період 23.09.2015 р. - 26.01.2016 р.. Так, згідно Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23.06.2017, залишеним без змін судом апеляційної інстанції (Постановою Апеляційного суду м. Києва від 26.10.2017), заявлені позовні вимоги ПАТ «Родовід банк» було задоволено частково: відмовлено у задоволенні вимог Банку щодо стягнення збитків в сумі 948 583,71 грн. та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» пеню за договором кредиту за період з 01.01.2016 р. по 26.01.2016 в розмірі 56,23 долара США, що еквівалентно 1 463,44 грн., а також - суму судового збору (розмірі по 800,0 грн. з кожного) а.с. 124-126. Судове рішення у справі № 758/368/17-ц, що набрало законної сили 26.10.2017, позивачем [PERSON] виконано у повному обсязі, що підтверджується відповідними письмовими докази, дослідженими судом в судовому засіданні. Зокрема: банківськими квитанціями про оплату [PERSON] на банківський рахунок ПАТ «Родовід банк» 1 493,39 грн. ( а.с. 127) та 1600,00 грн. судового збору. Відповідачем ніяких заперечень, спростувань щодо належного виконання позивачкою зобов`язань за кредитним договором суду не надано. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що станом на час вирішення спору судом, позивачем [PERSON] виконано у повному обсязі усі зобов`язання перед ПАТ «Родовід банк» за кредитним договором №15.3/СЖ-012.07.2 від 12.02.2007 року. Отже, зобов`язання позивача [PERSON] за кредитним договором припинились у зв`язку із належним їх виконанням. Натомість, між сторонами існує спір в частині припинення договору іпотеки та у зв`язку з відмовою (невиконанням) відповідача ПАТ «Родовід Банк» вимоги позивача зняти обтяження на предмет іпотеки, зареєстроване 12.02.2007 реєстратором приватним нотаріусом Лакуста С.І. за № 4485200 (підстава обтяження: Договір іпотеки, р.н.129, 12.02.2007). Суд погоджується з аргументами, доводами сторони позивача [PERSON] , вважає, що її порушені права та охоронювані законом інтереси підлягають судовому захисту і відновленню. Відповідно до статей 526 , 530 , 610 , частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов`язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням. Відсутність такої вимоги не покладає на позичальника будь-яких зобов`язань щодо дострокового повернення будь-яких сум, які, на думку кредитора, підлягають сплаті, крім тих, які підлягають сплаті на час пред`явлення вимоги. Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. Отже, при зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою. Разом з тим, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими. Матеріали справи засвідчують факт належного виконання позивачем усіх зобов`язань за кредитним договором. Зокрема, нею сплачено самостійно та в ході виконавчого провадження №50803205 1027478,50 грн. заборгованості за кредитним договором №15.3/сж-012.07.2 від 12.02.2007 року, а також сплачено в добровільному порядку самостійно 1 463,44 грн. нарахованої судом пені за прострочення погашення заборгованості перед відповідачем за цим кредитним договором. Зазначене підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, що засвідчують і належне виконання позивачем судових рішень у справі № 2607/9458/12 та у справі № 758/368/17. Згідно ст. 546 ЦК України) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання Згідно зі ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право, в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" (в редакції чинній на момент укладення договорів іпотеки) визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Закону України "Про іпотеку", зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. У ч. 1 ст. 598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За відсутності обґрунтованої заборгованості [PERSON] як позичальника та відповідних вимог ПАТ «Родовід Банк» як кредитора, засвідчує припинення у зв`язку з цим і припинення іпотеки, оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання перед публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» за кредитним договором №15.3/сж-012.07.2 від 12.02.2007 року виконано позивачем [PERSON] в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 та ст. 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як визначено ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначене повністю підтверджено сталою судовою практикою, зокрема висновками судових суду касаційної інстанції. Так, встановивши факт припинення основного зобов`язання належним його виконанням, суд касаційної інстанції на підставі ст. 599, ч. 1 ст. 559, п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України обґрунтовано визнав припиненими й додаткові (акцесорні) зобов`язання за договорами іпотеки і поруки» (Постанова ВСУ від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14). У правовому висновку зробленому у Постанові ВСУ від 6 липня 2016 року у справі № 6-118цс16 стверджується, що Іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому, суд касаційної інстанції підкреслює, що законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється вже за самим фактом припинення виконанням основного зобов`язання. За таких обставин, враховуючи, що зобов`язання позивача, забезпечені за кредитним договором №15.3/сж-012.07.2 від 12.02.2007 року договором іпотеки від 12.02.2007 , посвідченим за реєстровим №1293, припинилися у зв`язку з їх виконанням, то і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, також припинилися. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Звертаючись до суду з позовом про визнання припиненим договору іпотеки та зняття обтяжень на підставі частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України, у зв`язку з належним виконанням основного зобов`язання, позивач [PERSON] обґрунтовано посилалися на безпідставне і невмотивоване невизнання банком зазначеного факту та неправозгідне ухилення ПАТ «Родовід Банк» від зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків а отже, позивачем правомірно заявлений у позові спосіб захисту її цивільного права. Слід також зазначити, що під час застосування вищенаведених норм права підлягає врахуванню висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №711/4556/16-ц (пункти 54, 68-70), відповідно до якого іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 3 статті 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей, про припинення. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача. Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок) для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Таким чином, разом з припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, так як всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Отже, з моменту державної реєстрації відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, в тому числі й за рішенням суду. Відповідно до ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. У зв`язку з тим, що зобов`язання позивача за договором іпотеки від 12.02.2007, посвідченого за №129 є припиненими, наслідком припинення таких договорів є зняття заборон відчуження нерухомого майна та вилучення записів про накладення цих заборон з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволення повністю. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно покласти на відповідача. Враховуючи вище наведене та

Outcome: approved