Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У травні 2014 року позивач публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів приватного підприємства "ТАМОЖЕНКА" (далі - ПП "ТАМОЖЕНКА"), [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 січня 2013 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПП "ТАМОЖЕНКА" укладено кредитний договір №011/9408/115016, відповідно до умов якого позивачем надано позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 100000,00 грн на строк з 24 січня 2013 року до 18 січня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 30% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеними договором та додатками до нього. П. 5.1. кредитного договору від 24 січня 2013 року №011/9408/115016 передбачено обов'язок позичальника сплачувати кредит та проценти за його користування в порядку та строки, визначені цим договором. Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. Станом на 28 березня 2014 року загальна сума заборгованості ПП "ТАМОЖЕНКА" за кредитним договором від 24 січня 2013 року №011/9408/115016 склала 14872,21 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 12833,14 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1269,03 грн, пеня за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 740,72 грн, пеня за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 29,32 грн. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 24 січня 2013 року №011/9408/115016, між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", [PERSON], [PERSON] 24 січня 2013 року було укладено договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов'язалися відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником ПП "ТАМОЖЕНКА" зобов'язань, які виникають з кредитного договору від 24 січня 2013 року №011/9408/115016. З цих підстав ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" просило суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 14872,21 грн, а також судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі та їхні представники у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПП "ТАМОЖЕНКА" укладено кредитний договір від 24 січня 2013 року №011/9408/115016, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 100000,00 грн на строк з 24 січня 2013 року до 18 січня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 30% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеними договором та додатками до нього(а. с. 10-18). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відповідачеві ПП "ТАМОЖЕНКА", які він використав за цільовим призначенням. П. 5.1. кредитного договору від 24 січня 2013 року №011/9408/115016 передбачено обов'язок позичальника сплачувати кредит та проценти за його користування в порядку та строки, визначені цим договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак ПП "ТАМОЖЕНКА" неналежним чином виконувала взяті на себе за кредитним договором від 24 січня 2013 року №011/9408/115016 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, процентів за його користування, допустило заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Повністю повернути кредитні кошти позичальник зобов'язалася у термін до 18 січня 2014 року, проте вказане зобов'язання ПП "ТАМОЖЕНКА" не виконало. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 11.2. кредитного договору від 24 січня 2013 року №011/9408/115016 за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором позичальник повинен сплати кредитодавцеві пеню, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, коли сплачується пеня. Пеня за прострочення позичальником термінів сплати кредиту, складає 1269,03 грн, за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом - 29,32 грн. Пеня нарахована банком з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України і п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України. За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором від 24 січня 2013 року №011/9408/115016, між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] 24 січня 2013 року було укладено договір поруки №12/Р1-01-09-1-0/09/33, відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником ПП "ТАМОЖЕНКА" зобов'язань, які виникають з кредитного договору від 24 січня 2013 року №011/9408/115016 (а. с. 19-26). Крім того, з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним згаданим договором між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] був укладений договір поруки від 24 січня 2013 року №12/Р1-01-09-1-0/09/34 (а. с. 27-34). За умовами договорів поруки від 24 січня 2013 року №12/Р1-01-09-1-0/09/33, №12/Р1-01-09-1-0/09/34 [PERSON] і [PERSON] у випадку невиконнаня позичальником ПП "ТАМОЖЕНКА" взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 24 січня 2013 року №011/9408/115016 несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісійної винагороди, неустойки (пені та штрафів). Положеннями ст. ст. 553, 554 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов'язку, а у випадках порушення такого обов'язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно зі ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується. У такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, відповідно до яких кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником, як солідарні боржники. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути солідарно з ПП "ТАМОЖЕНКА", [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 24 січня 2013 року №011/9408/115016, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 12833,14 грн., заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1269,03 грн, пеню за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 740,72 грн, пеню за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 29,32 грн; стягнути солідарно з ПП "ТАМОЖЕНКА", [PERSON] на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором від 24 січня 2013 року №011/9408/115016, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 12833,14 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1269,03 грн, пеню за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 740,72 грн, пеню за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 29,32 грн; У відповідності до ст. 88 ЦК України суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 81,20 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 572-577, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved