Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний факторинг" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначив, що 22 січня 2018 року між ТОВ "Сучасний факторинг" та [PERSON] укладено кредитний договір № Т0198729 про надання кредиту в розмірі 4064,29 гривень на купівлю смартфона HUAWEI Y6Pro. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі 4064,29 гривень на купівлю смартфона HUAWEI Y6Pro. Відповідно до акту приймання-передачі від 22.01.2018 року відповідач отримав смартфон HUAWEI Y6Pro, будь-які претензії та зауваження були відсутні. Кошти були перераховані позивачем відповідно до заяви на отримання споживчого кредиту. Відповідач, порушуючи графік оплат, не здійснив жодного платежу, свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати з оплати судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, в наданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно заяви на отримання кредиту відповідач [PERSON] просив позивача надати йому споживчий кредит в розмірі 4064,29 грн (а.с.24). Відповідно до укладеного кредитного договору № Т0198729 від 22.01.2018 року [PERSON] отримав кредит на купівлю смартфону "HUAWEI Y6 Pro" в сумі 4064, 29 грн.(а.с. 21-22). Актом приймання-передачі від 22.01.2018 року підтверджується, що [PERSON] отримав смартфон HUAWEI Y6 Pro (а.с.27). Лист № 760 від 10.09.2019 року щодо добровільної сплати боргу направлений [PERSON] рекомендованим листом 12.09.2019 року на адресу, зазначену в кредитному договорі (а.с.19). Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданим позивачем, сума боргу, що підлялягає стягненню з відповідача, станом на 01.10.2019 року становить 11068,19 грн та складається з 4064,29 грн. - борг, 3840,69 грн. - комісія за управління кредитом, 1950,84 грн. - штраф, 999 грн. - збитки від інфляції, 213,37 грн. - 3 (три) відсотки річних (а.с. 10-12). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною другою ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать. Позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача, викладені в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] в добровільному порядку не виконав свої зобов`язання перед банком, що є істотним порушенням умов кредитного договору № Т0198729 від 22 січня 2018 року, вважає позов обґрунтованим та доведеним належними доказами і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 1921 грн 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved