Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства "Регіонземпроект-М" про зобов'язання виконати договір мотивуючи позов тим, що 29 листопада 2012 року між нею та ПП "Регіонземпроект-М" був укладений договір [NUMBER] про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. За умовами договору виконавець (відповідач) зобов'язувався виконати проектно-розшукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а замовник (позивач) згідно Договору у 5-ти денний строк починаючи з дня підписання Договору зобов'язується здійснити авансовий платіж виконавцю в розмірі 1700 грн. 29 листопада 2012 року позивачем була оплачена вартість робіт у сумі 1700 грн. Положенням Договору було визначено початок робіт 29 листопада 2012 року, а їх закінченням визначено 29 січня 2013 року. Станом на лютий 2014 року відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, на неодноразові звернення позивача не реагує. Позивачка просить зобов'язати відповідача виконати взяті на себе договірні зобов'язання, зокрема до 15 квітня 2014 року розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачці, стягнути з відповідача на користь позивачки 300 грн. витрат на правову допомогу. Позивачка [PERSON], представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилися, до суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача ПП "Регіонземпроект-М"в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З копії договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [NUMBER] від 29.11.2012 року (а.с. 7-9) вбачається, замовник [PERSON] та виконавець Приватне підприємство "Регіонземпроект-М" уклали договір, за умовами договору виконавець (відповідач) зобов'язувався виконати проектно-розшукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а замовник (позивач) згідно договору у 5-ти денний строк починаючи з дня підписання договору зобов'язується здійснити авансовий платіж виконавцю в розмірі 1700 грн., а виконавець зобов'язаний був приступити до виконання робіт з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 29 листопада 2012 року, а закінчити 29 січня 2013 року. Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 29.11.2012 року (а.с.10) позивачкою була оплачена вартість робіт у сумі 1700 грн. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача виконати умови договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В матеріалах справи наявна копія Договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2014 року, який укладений між адвокатом [PERSON] і [PERSON] (а.с. 11-12). [PERSON] сплатила 300 грн. за правову допомогу адвоката згідно з договором від 12.02.2014 року, що підтверджується копією прибуткового касового ордеру №30 від 12.02.2014 року (а.с.42). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивача у судовому засіданні участі не приймав, з матеріалами справи в суді не ознайомлювався, також і не надав доказів на вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засідання (відсутній розрахунок затрат робочого часу на складання позовної заяви), що суперечить ч. 1 ст.60 ЦПК України, а тому витрати на правову допомогу стягненню не підлягають.

Outcome: approved