Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач 25.07.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини з інвалідністю [PERSON] , [INFO] в розмірі 10000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що вона перебувала з відповідачем з 23.11.2002 року у зареєстрованому шлюбі, який 01 листопада 2007 року розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , який народився [INFO] , який перебуває в комунальному закладі Херсонської обласної ради "Олешківський дитячий будинок-інтернат" на повному державному утриманні з 29 серпня 2008 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, здоров`ям дитини не цікавиться, сина у дитячому будинку не відвідує, не телефонує. Вказує, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 серпня 2019 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 19 вересня 2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому вказала, що дитина перебуває під опікою директора Олешківського дитячого будинку-інтернату [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та має діагноз "глубока розумова відсталість. Дитячий центральний параліч. Спастичний тетропарез. Вроджений недорозвиток зорового аналізатора. Росхідне косооччя". Позивачка не здійснює догляд за дитиною інвалідом та не є в розумінні норм закону одним із непрацюючих батьків, які фактично є опікунами та доглядальниками, не надала будь-яких доказів про матеріальну допомогу дитині, окрім державного забезпечення. Також, [PERSON] зпмовчала той факт, що за домовленістю сторін, починаючи з липня 2019 року [PERSON] сплачуєпозивачці аліменти в розмірі 2550,00 грн. щомісячно. 23 вересня 2019 року представником відповідача подано заяву про долучення доказів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2019 року цивільну справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи: Комунальний заклад Херсонської обласної ради "Олешківський дитячий будинок-інтернат". В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснила, що 17.03.2007 року віддала дитину до інтернату, у 2018 році дитину не відвідувала. До 2018 року привозила дитині пакети з продуктами. У неї немає грошей, від дитини вона не відмовлялась, опікуном дитини є директор будинку інтернату. Гроші їй потрібні на відвідування дитини та подарунки для осіб, що опікуються дитиною. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подано письмові пояснення на позовну заяву та клопотання про розгляд справи без присутності уповноваженого представника дитячого будинку-інтернату. Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому 23.11.2002 року шлюбі, який 01 листопада 2007 року розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.07.2011 року (арк. справи 9). Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.08.2004 р. (арк. справи 10). Згідно довідки №444 від 12.06.2019 р. виданої КЗ ХОР "Олешківський дитячий будинок-інтернат", дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] перебуває в комунальному закладі на повному державному утриманні з 29 серпня 2008 року. Батько [PERSON] здоров`ям дитини не цікавиться, сина у дитячому будинку не відвідує, не телефонує (арк. справи 11). Відповідно до медичного висновку від 01.11.2011 р., [PERSON] , [INFO] , страждає на глубоку розумову відсталість. Дитячий центральний параліч. Спастичний тетрапарез. Вроджений недорозвиток зорового аналізатора. Росходжене косооччя (арк. справи 12). З листа №710 від 16.09.2019 р. КЗ ХОР "Олешківський дитячий будинок інтернат" вбачається, що закладом повідомлено, що [PERSON] , [INFO] є вихованцем дитячого будинку-інтернату та перебуває на повному державному утриманні з 29.08.2008 року. Станом на 16 вересня 2019 року згідно журналу реєстрації відвідувань та телефонних дзвінків, [PERSON] , мати [PERSON] за весь період 2018 року не відвідала дитину жодного разу. Про цей факт адміністрація повідомила службу у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради, де [PERSON] перебуває на первинному обліку. У 2019 році, [PERSON] приїздила до сина лише 12 червня, завітала до кімнати на одну хвилинку і навіть не підійшла до дитини, у подарунок привезла іграшку. [PERSON] мати [PERSON] ніякої матеріальної допомоги для сина та для дитячого будигнку-інтернату не надає (арк. справи 39). Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до положень Сімейного кодексу України право на отримання аліментів має особа, з ким проживає дитина. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок доказування наявності наведених в позовній заяві обставин покладається на позивача. Оскільки судом встановлено та сторонами визнається факт проживання неповнолітньої дитини позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] у Комунальному закладі Херсонської обласної ради "Олешківський дитячий будинок-інтернат", та його перебування на повному державному утриманні та під опікою директора комунального закладу, суд приходить до висновку про відсутність у позивача правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судові витрати слід віднести за рахунок держави. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 18 листопада 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed