Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла його рідна тітка [PERSON] , після смерті якої на підставі заповіту відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) , розташований на території Слобідської селищної ради Калинівського району Вінницької області. Згідно із заповітом , [PERSON] своє майно у вигляді земельної ділянки заповіла позивачеві та його братам [PERSON] , [PERSON] в рівних долях. Про складання заповіту тіткою йому стало відомо лише в серпні 2020 року від братів, за заявами яких було відкрито спадкову справу, у зв`язку з чим у встановлений законом для прийняття спадщини шестимісячний строк він не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. 08.08.2020 він звернувся до Калинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на що 18.08.2020 отримав роз`яснення за № 657/02-14 що у зв`язку з пропуском строку звернення з такою заявою, йому необхідно звернутися з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В іншому порядку, ніж судовому, дане питання вирішити неможливо. З урахуванням наведеного просив визначити йому додатковий строк , а саме два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 23 листопада 2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Задоволено клопотання позивача, витребувано з Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином засвідчену копію спадкової справи №35/2017, заведеної до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 22 січня 2021 року задоволено клопотання [PERSON] про залучення до участі у справі співвідповідача та витребування доказів. Залучено до участі у справі [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] ) як співвідповідача. Витребувано у Іванівської сільської ради Хмільницького району (22432, Вінницька область, Хмільницький район, с. Іванів, вул. Свинаря, буд. 17) належним чином засвідчену копію заповіту від 08.11.2000 року, посвідченого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого в книзі записів нотаріальних дій за №139, виданого [PERSON] , яка проживала у [ADDRESS] . Витребувано у Іванівської сільської ради Хмільницького району (22432, Вінницька область, Хмільницький район, с. Іванів, вул. Свинаря, буд. 17) належним чином засвідчену копію заповіту від 18.05.1987 року, посвідченого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого в книзі записів нотаріальних дій за №44, виданого [PERSON] , яка проживала у [ADDRESS] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2021 року зобов`язано Калинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надати інформацію, чи вчинявся актовий запис про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , якщо так, то надати належним чином засвідчену копію такого актового запису, підготовче судове засідання відкладено на 09.03.2021 на 13 год 30 хв. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутність, подані позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, 23.12.2020 засобами поштового зв`язку подав заяву, зареєстровану за вх № 299 про проведення розгляду справи у його відсутність, подані позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив вимогу задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, 01.02.2021 засобами поштового зв`язку подав заяву, зареєстровану за вх № 911 про проведення розгляду справи у його відсутність, подані позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив вимогу задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення судового розгляду не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 28.01.2021 за вх № 767 про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори, проти залучення державної нотаріальної контори як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору заперечив, з підстав, що нотаріус не може бути залучений до участі в розгляді у справах цієї категорії як третя особа. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, а тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , в с. Слобідка Калинівського району Вінницької області, про що Іванівською сільською радою Калинівського району Вінницької області 18 серпня 2016 року, складено актовий запис за №48. За життя [PERSON] склала заповіт 08.11.2000 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Семчик Н.Л., зареєстрований в реєстрі за №139, згідно з яким належне їй право на земельну частку (пай) в розмірі 2,13 в умовних кадастрових гектарах в КПС «Прогрес» с. Іванів, згідно із сертифікатом серії ВН №0524946 від 21.10.1997 року заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі та є чинним. Також на підставі заповіту від 18.05.1987 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Семчик Н.Л., зареєстрований в реєстрі за №44, [PERSON] заповіла жилий будинок разом з господарськими будівлями , що знаходиться в [ADDRESS] своїм братам [PERSON] , [PERSON] , і [PERSON] в рівних частинах. 06.02.2017 року [PERSON] звернувся до Калинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 08.11.2000 за реєстровим №139. 06.02.2017 року [PERSON] звернувся до Калинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 18.05.1987 за реєстровим №44 та за законом. Заявники повідомили, що спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України та чоловіка, який пережив дружину, немає. 06.02.2017 державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 35/2017 до майна померлої [PERSON] . 18.08.2020 позивач [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом. 18.08.2020 державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори за № 657 [PERSON] надано письмове роз`яснення про те, що ним пропущено шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, роз`яснено право звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 5 ЦПК України ,здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини регулюються положеннями Книги шостої ЦК України. За змістом ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Як встановлено у справі, [PERSON] на час відкриття спадщини не був зареєстрований за місцем поживання спадкодавці [PERSON] . Отже, для позивача строк для подачі заяви про прийняття спадщини за померлою [PERSON] яка померла [INFO] , закінчився 17.02.2017 року. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи видно, що спадкоємці першої черги, які прийняли в установленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON] відсутні. Позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , наявністю поважних причин неможливості звернення до нотаріуса із відповідною заявою у встановлений законом строк через відсутність відомостей про наявність заповіту на його ім`я, про що йому стало відомо лише в серпні 2020 року. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до статті 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок N 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку N 296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку N 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі N 484/3221/17 (провадження N 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі N 263/1221/17 (провадження N 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц (провадження N 61-5609св19). Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Враховуючи обставини справи, наявності заповіту на користь позивача як спадкоємця майна [PERSON] , відсутність заперечень інших спадкоємців за заповітом щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини - [PERSON] , [PERSON] , а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмові заяви відповідачів про визнання позову, в порядку ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи доведено що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, через необізнаність про існування заповіту. Надання можливості позивачу скористатись правом на отримання у спадщину майна, яке належало спадкодавиці, відповідає волі заповідача (спадкодавця) та ґрунтується на законі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, що не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України. На підставі викладеного,

Outcome: approved