Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], де треті особи Грушівська сільська рада, [PERSON] про усунення перешкод, стягнення моральної та матеріальної шкоди. В позовній заяві зазначив, що на підставі рішення 17 сесії 6 скликання Грушівської сільської ради від 27.06.2015 року за №417 [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135 від 29.11.2012 року, згідно якого він є власником земельної ділянки, яка знаходиться в с. Грушово, вул. Перемоги, 1«а», Тячівського району, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач [PERSON], ігноруючи державний акт, самовільно захопив з цієї земельної ділянки, яка йому належить 0,03 га., на якій самочинно розпочав будівництво курників та надвірних споруд. Їх призначення йому незрозуміле, зведення таких споруд завдає йому шкоду та створює перешкоди у здійсненні права власності на належну йому земельну ділянку. Позивач неодноразово звертався до відповідача [PERSON] звільнити захоплену частину земельної ділянки та в добровільному порядку демонтувати незаконно зведені надвірні споруди, на що відповідач відреагував негативно, почав його довірителю погрожувати, розповідати, що нібито захоплена ним земельна ділянка колись належала його пращурам. Представник зазначив, що позивачу також нанесено 20000 матеріальної шкоди, так як два роки він не користується захопленою земельною ділянкою. Крім того, позивачу спричинено 50000 гривень моральної шкоди, оскільки відповідач принизив його гідність. Позивач за два роки отримував нервові стреси та страждання. В даному випадку відповідачем дійсно здійснюються перешкоди позивачу у користуванні його майном. З врахуванням уточнених позовних вимог просить суд зобовязати [PERSON] звільнити захоплену земельну ділянку, площею 0,03 га, демонтувати надвірні споруди та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50000 гривень моральної та 20000 гривень матеріальної шкоди. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] надіслали до суду письмові заперечення в яких зазначили, що при виїзді на місце знаходження спірної земельної ділянки ними встановлено, що у відповідності до сталої межі, яка була та є до цього часу по периметру земельної ділянки [PERSON], межа не порушена, що підтверджується фото-таблицею до заперечення. Земельна ділянка огороджена металевою сіткою та монолітним фундаментом, до якої побудована металева огорожа. Земельні ділянки по вул. Перемоги, площею 0,015 га., а не 0,03 га., як вказано в позовній заяві позивача, рішенням 16 сесії 5-го скликання від 23.05.2008 року Грушівської сільської ради із частини землі, якою користувалась сімя Мацола (на даний час померли) з їхньої згоди була виділена [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка мала намір побудувати приміщення магазину. Дана земельна ділянка [PERSON] була огороджена металевою сіткою, і на цю територію вона завезла гравій. В 2009 році власник даної земельної ділянки [PERSON] фактично продала її [PERSON], який використовував її для власних цілей, випасаючи на ній домашні тварини, а в 2014 році огородив її, використовує її для власних цілей та встановив металеву огорожу. Починаючи з жовтня 2009 року сімя [PERSON] не ставила жодних претензій до [PERSON] чи до [PERSON] щодо даної земельної ділянки. При складанні технічної документації та виготовлення державного акту позивачу межі земельної ділянки не узгоджувались ні з сімєю Мацола, ні з [PERSON], а підписи суміжних користувачів [PERSON] сфальсифіковано. В технічних документах відсутні протоколи узгоджувальної земельної комісії сільради, рішення виконкому щодо його затвердження, гербова печатка на державному акті голови Грушівської сільської ради. Працівники геодезичної служби, що виконували замовлення [PERSON], реально бачачи усталені межі, проігнорували їх та не узгодили межі із землевпорядником Грушівської сільської ради, що призвело до того, що [PERSON] сам показав їм площу земельної ділянки, в тому числі в кількості 0,015 га., яка розташована за сталою межею його земельної ділянки, у звязку з чим державний акт серії ЯК №635135 від 30.10.2012 року є незаконним, який підлягає скасуванню. Просять в задоволенні позову відмовити (Т.1 а.с.99-100). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснив, що позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,12 га, яка розташована в с. Грушово, вул.. Перемоги, 1«а» з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Відповідач [PERSON], ігноруючи державний акт, без відповідних дозволів захопив частину земельної ділянки, на якій звів курники та свинські комори. Вказані незаконні дії відповідача завдали позивачу матеріальну та моральну шкоду, оскільки це порушує його право власності на належну йому земельну ділянку. Матеріальну шкоду позивачу завдано тим, що він за два роки міг виростити півтора тони картоплі. У звязку з цим позивач протягом двох років отримував також нервовий стрес. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач додатково пояснив, що він, [PERSON] та [PERSON] проживають по сусідству. Кілька років тому він домовився з [PERSON] та придбав від неї частину земельної ділянки, яка знаходиться біля його городу, при цьому договору про купівлю земельної ділянки вони не оформляли, при цьому [PERSON] на цю земельну ділянку дала лише рішення Грушівської сільської ради від 2008 року. Огорожа навколо придбаної ділянки встановлена ще в 1990-х роках, її межі він не порушував, і в її межах він побудував курники, які знаходяться на відстані 36 метрів від будинку [PERSON] Пізніше в сільській раді він дізнався що придбана ним земельна ділянка вже приватизована позивачем [PERSON] Просять в задоволенні позову відмовити. Представник Грушівської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Грушівської сільської ради №417 від 27 червня 2012 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку", [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1286 га, в с. Грушово по вул. Перемоги, 1"а", та передано дану земельну ділянку йому у власність (Т.1 а.с.5). Із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135, виданого 29 листопада 2012 року, вбачається, що [PERSON], на підставі рішення Грушівської сільської ради №417 від 27 червня 2012 року, є власником земельної ділянки площею 0,1286 га по вул. Перемоги, 1"а" в с. Грушово Тячівського району, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2124482000:03:004:0080 (Т.1 а.с.6). В листі начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області №1007-1.14/694-Д від 12.05.2015 року щодо звернення про законність будівництва господарських споруд [PERSON] за адресою: с. Грушово, вул.. Перемоги, 1, Тячівського району, зазначено, що 08.05.2015 року з виїздом на місце та залученням землевпорядника Грушівської сільської ради [PERSON] зясовано, що в с. Грушово по вул. Перемоги, біля будинку №1 огороджено земельну ділянку площею 0,02 га. на якій встановлено дощату тимчасову господарську споруду для зберігання інвентаря. Встановлення навісів, огорож, воріт, хвірток, альтанок та інших тимчасових споруд відноситься до елементів благоустрою населених пунктів. Що стосується тимчасових споруд, то виконання таких робіт не потребує отримання повідомлення, декларації чи дозволу на виконання будівельних робіт в Управлінні ДАБІ у Закарпатській області. (Т.1 а.с.7-8). Згідно рішення Грушівської сільської ради №52 від 23 травня 2008 року [PERSON] виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинкув с. Грушово по вул. Перемоги, б/н, розміром 0,015 га. (Т 1 а.с.101). Довідкою виконавчого комітету Грушівської сільської ради від 28 вересня 2015 року за №2265 стверджено, що згідно по господарської книги за 2006-2010 роки [PERSON], мешканка с. Грушово, вул.. Перемоги, 1 користувалася земельною ділянкою, площею 0,03 га. в с. Грушово, вул.. Перемоги, 1 (Том 1 а.с.111). Відповідно до довідки виконкому Грушівської сільської ради від 28 вересня 2015 року №2264 згідно погосподарської книги за 2001-2005 роки покійна [PERSON], мешканка с. Грушово, вул.. Комарова, 34, користувалася земельною ділянкою, площею 0,12 га. в с. Грушово по вул.. Комарова, 34 (Том 1 а.с.112). Із акту встановлення і погодження зовнішніх меж землекористування від 11 червня 2008 року вбачається, що з участю [PERSON] проведено встановлення в натурі меж землекористування в с. Грушово, вул. Перемоги, б/н (Т.2 а.с.8). Згідно акту передачі межових знаків на зберігання від 11 червня 2008 року, [PERSON] здано на зберігання межові знаки, розташовані по периметру земельної ділянки за адресою: с. Грушово, вул. Перемоги, б/н (Т.2 а.с.9). Із абрис-схеми земельної ділянки вбачається, що на ній зазначена земельна ділянка, що надана [PERSON], визначені її розміри та сусідні землекористувачі (Т2 а.с.10). Зі схеми взаємного розташування земельної ділянки площею 0,1286 га по вул. Перемоги №1«а» в с. Грушово (власник [PERSON]М.) та земельною ділянкою площею 0,015 га. по вул. Перемоги, б/н у с. Грушово (користувач [PERSON]Д.) встановлено факт накладення земельної ділянки площею 0,1286 га. по вул. Перемоги, 1«а» на земельну ділянку площею 0,015 га. по вул. Перемоги, б/н, яка перебуває у користуванні [PERSON], площа накладення 0,015 га (Т. 2 а.с.11). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 13 грудня 2016 року, позов [PERSON] до [PERSON], Грушівської сільської ради, де третя особа дочірнє підприємство «Хуст-Земля Карпат» товариства з обмеженою відповідальністю «Хуст-Земля Карпат» про визнання незаконним та скасування рішення Грушівської сільської ради та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення Грушівської сільської ради від 27 червня 2012 року №417 «Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку [PERSON] площею 0,1286 га. по вул. Перемоги, 1«а» у с. Грушово, Тячівського району та передачі йому даної земельної ділянки у власність, визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135, виданий 29 листопада 2012 року [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1286 га., що розташована по вул. Перемоги, 1«а» в с. Грушово, Тячівського району, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2124482000:03:004:0080, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №212440001005665, в решті позову відмовлено (Т 2 а.с.74-79). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював сільським головою з 2006 року по 2010 рік. За цей час рішення про зміну вулиць не приймалось. [PERSON] звернулась з заявою про приватизацію земельної ділянки, якою вона вже користувалася і яка їй раніше виділялася. За час його перебування на посаді сільського голови [PERSON] зверталися із заявами про виділення їм земельної ділянки, але він на даний час не памятає розташування вказаної земельної ділянки. Чи була огороджена земельна ділянка [PERSON] сказати не може, бо не був на місці її розташування. Зазначив, що за межові знаки відповідає землекористувач. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може також бути визнання правочину недійсним. Згідно до частин 1 та 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної абокомунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування вмежах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Підстави припинення права власності на земельну ділянку, права користування земельною ділянкою та для примусового припинення прав на земельну ділянку передбачені ст..ст.140, 141, 143 ЗК України. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] на даний час власником спірної земельної ділянки площею 0,03 га., розташованої в с. Грушово, вул.. Перемоги, 1 «а», Тячівського району, яка раніше належала йому на праві власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135, виданого 29 листопада 2012 року, не являється, оскільки зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2016 року визнано недійсним та скасовано. Згідно до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими. Беручи до уваги вищенаведене та те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №635135, виданий 29 листопада 2012 року [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1286 га., що розташована по вул. Перемоги, 1«а» в с. Грушово, Тячівського району, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 2124482000:03:004:0080, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №212440001005665, який також встановлював за позивачем право власності і на спірну земельну ділянку площею 0,03 га., на даний час на підставі рішення суду визнано недійсним та скасовано, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання [PERSON] звільнити захоплену земельну ділянку, площею 0,03 га, демонтувати надвірні споруди на цій земельній ділянці є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити. За таких обставин не підлягають до задоволення і позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] на його користь 50000 гривень моральної та 20000 гривень матеріальної шкоди, а тому в цій частині позовних вимог слід також відмовити. Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем та його представником [PERSON] в судовому засіданні не доведено факту порушення позивача права у здійсненні ним права власності на земельну ділянку в с. Грушово по вулиці Перемоги, 1«а», з боку відповідача [PERSON], а тому в задоволенні його позову слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed