Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ВДВС Виноградівського РУЮ, [PERSON], у якому просить звільнити з-під арешту майно, що належить на праві власності [PERSON], а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель 21099, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан-В, № кузова/шасі Y6D 21099060030693, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], накладеного 22.02.2011 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП36619379 державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ; 23.01.2012 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження ВП30804421 державним виконавцем ВДВС Виноградівського РУЮ; заборонити органам ДВС вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» прав заставодержателя щодо автомобіля марки ВАЗ, модель 21099, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий седан-В, кузов/шасі №Y6D21099060030693, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] В судове засідання на судовий розгляд справи особи, що беруть участь у справі не з'явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник ДВС, та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені, а тому на підставі ст. 169 ч.4, ст.ст.224, 225 ЦПК України справа підлягає розгляду на основі наявних доказів, з постановленням заочного рішення. Дослідивши подані докази, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку. Статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутись до суду про зняття арешту із заставленого майна. Суд встановив, що 14.09.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено Кредитно-заставний договір №MKG0AR00410154, згідно з яким Позивач надав Відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 37200,00 грн. Відповідно до умов Кредитно-заставного договору [PERSON] передала в заставу Позивачу автомобіль марки ВАЗ, модель: 21099, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. 23.01.2012 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції Максимець А.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженя N230804421, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-628/10 від 12.07.2010р., було накладено арешт на все майно [PERSON] (в тому числі на вищевказаний автомобіль). 22.01.2013 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №36619378, було накладено арешт на все майно [PERSON] (в тому числі на вищевказаний автомобіль). В даному випадку, право застави у ПАТ "ПриватБанк" виникло, як зазначено вище, - 14.09.2006 року, а постанови про накладення арешту були винесені 22.02.2013 року та 23.01.2012 року. Згідно ст.1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ст.15 Закону України "Про Заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем доведено пріоритетність обтяження заставленого майна, накладення арешту на автомобіль порушує права на задоволення вимог Позивача в рахунок предмету застави, а право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна. Щодо заявлених вимог позивача про заборону органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ "Приватбанк" прав заставодержателя відносно спірного автомобіля, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки є передчасні. Так, в силу ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто ЦПК України не передбачає звернення до суду за захистом непорушеного права на майбутнє. З урахуванням зазначеного, підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Outcome: partial