Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

В липні 2019 року позивач акціонерне товариство КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 24 лютого 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.uа, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 30 квітня 2019 року утворилась загальна заборгованість в сумі 361306,82 гривень, з яких: 4902,71 гривень - заборгованість за кредитом; 350534,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5870,04 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Однак, просять стягнути 122504,31 грн., яка складається з наступного: 4902,71 грн. - заборгованість за кредитом; 117601,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 24 лютого 2011 по 29 січня 2018 року. АТ КБ "Приватбанк" просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача - АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не з`явився, від представника надійшла заява, в якій просять справу розглядати без їх участі, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача адвокат Волинець С.А. в судовому засіданні позов визнає частково в частині заборгованості за кредитом. Суду пояснив, що відповідач перебуває в складному матеріальному становищі, він є інвалідом і знаходиться в благодійній організації «Карітас» м. Чортків, дохід складає пенсія. Посилаючись на ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг) вказує, що позивач непровамірно підвищив процентну ставку за кредитом, при цьому, належно не повідомив про це позичальника. Таким чином, банком безпідставно у його розрахунку заборгованості застосовано процентну ставку з 01 вересня 2014 року у розмірі 34,8 % річних та з 01 квітня 2015 року у розмірі 43,2 % річних. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що сума процентів обраховується лише за формулою: суму залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту) х річний розмір процентної ставки, встановлений банком (розрахунок на 360 календарних днів на рік) х кількість календарних днів користування коштами = сума процентів. Іншого порядку нарахування процентів за користування кредитом умовами кредитного договору не передбачено. Суд, вислухавши представника відповідача та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав договір № б/н від 24.02.2011 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитним ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. В анкеті-заяві зазначено: Я згодний (-на) з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною і банком договір про надання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку (www.privatbank.ua). Я зобов`язуюсь виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (www.privatbank.ua). Таким чином, відповідач своїм підписом засвідчив той факт, що між ним і банком укладено договір надання банківських послуг, зміст якого зафіксовано в декількох документах: в заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг, витязі з Тарифів банку, що не суперечить вимогами чинного законодавства. Згідно п. 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначений в пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням яких клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Пунктами 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Отже, підписання даного договору є безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Позивач АТ КБ «Приватбанк» виконав свій обов`язок за договором і надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором про надання банківських послуг в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою» Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. Згідно п.1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником вимог діючого законодавства або умов договору або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків. Клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та Овердрафту), оплату винагороди Банку. Згідно п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списувати з будь-якого рахунку держателя відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань. На боргові зобов`язання за кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що передбачено п. 12.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг». З розрахунку заборгованості за договором від 24 лютого 2011 року судом встановлено, що [PERSON] останній платіж внесено 18 липня 2016 року і з того часу останній не виконує зобов`язання за кредитним договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Із розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача стала виникати прострочена заборгованість за кредитом, яка станом на 30 квітня 2019 року утворилась загальна заборгованість в сумі 122504,31 гривень, з яких: 4902,71 гривень - заборгованість за кредитом; 117601,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 24 лютого 2011 по 29 січня 2018 року. Разом з тим, суд не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам та зазначає наступне. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1056 - 1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року (справа № 489/9289/14-ц, провадження № 61-5307св18), у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо; боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку; такий висновок наведений і у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17. При цьому, суд не погоджується з розрахунком заборгованості, який наданий банком в частині визначення заборгованості по процентам на залишок заборгованості за кредитом сумі 117601,60 грн., оскільки даний розрахунок не відповідає умовам кредитного договору, з огляду на таке. За умовами кредитного договору відповідач мав сплачувати за користування кредитними коштами 2,5 % в місяць за тратами, тобто 30 % на рік. Як видно з матеріалів справи, з 01 вересня 2014 року банком було підвищено кредитну ставку до 34,80% річних, з 01 квітня 2015 року банком було підвищено відсоткову ставку по кредиту до 43,20% річних. Позивач вправі вимагати повернення кредиту в сумі 4903 грн. та процентів за користування кредитом в межах строку позовної давності з 18 липня 2016 року по 30 квітня 2019 року (дату заявлених ним вимог на підставі розрахунку заборгованості). Оскільки позивачем не надано суду доказів про зміну (збільшення) відсоткової ставки, тому слід застосовувати відсоткову ставку 30% і розмір заборгованості за користування коштами становитиме 4265,57 грн. (4903*30%/360 днів*1044 дні (166 дні у 2016 році,365 днів у 2017 році, 365 днів у 2018 році та 148 днів у 2019 році). Враховуючи вищенаведене, порушені права АТ КБ «Приватбанк» підлягають захисту шляхом часткового задоволення позовних вимог і стягнення в його користь із [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому судом враховується те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості у сумі 122504,31 грн. задоволено частково у сумі 9168 грн. 57 коп., що становить 7,48% від заявлених вимог. Зважаючи на сплату позивачем при зверненні до суду з позовом судового збору в сумі 1 921 грн., на його користь з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 137 грн. 93 коп. (1921 х 7,48%).

Outcome: partial