Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

16.10.2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача та просять суд винести рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], що померла [INFO] на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 162.00 кв.м., житловою площею 86.00 кв.м. та господарчими спорудами: уборної, зазначеної на плані літерою - "Б", сараю - літ."В", погребу - літ."Г", гаражу - літ "Д". Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS], яка складається із зазначених вище приміщень та господарських будівель і споруд. Вказана у позові 1/6 частина житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності виданного 27.04.2010 року виконкомом Лиманською селищної ради Роздільнянського району Одеської області згідно рішення №7/2010 -СР від 10.02.2010 року. Спадкоємцями за законом до майна померлої є позивач по справі [PERSON], її чоловік, [PERSON], малолітній син, [INFO], та [PERSON], мати померлої. Вони є спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги за законом, та інших осіб, які б мали право на спадкування, не має. [PERSON] за життя заповіту не залишила. Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не надали, та пропустили строк звернення для прийняття спадщини. Згідно діючого законодавста його малолітній син [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач звернувся із заявою про отримання сином [PERSON] спадщини після смерті матері до нотаріальної контори. 10 липня 2015 року позивач отримав відповідь нотаріальної контори про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом видати неможливо, так як відсутня державна реєстрація свідоцтва про право власності на нерухоме майно вказаного вище на ім'я [PERSON] та в ньому мати записана як «[PERSON]» замість «[PERSON]». Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 02 вересня 2015 року встановлено факт, що свідоцтво про право власності на вищевказане нерухове майно належить [PERSON] Відсутність реєстрації правовстановлюючого документу на частину домоволодіння перешкоджає сину позивача [PERSON] у володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном, що призвело до звернення його до суду за захистом невизнаних прав малолітньої дитини. Позивач підтримав позов та просив його задовольнити, справу розглянути без його участі, про що надав заяву. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала та зазначила, що [PERSON] позов визнає повністю. Просила слухати справу у її відсутності. Третя особа приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Курако К.Л. позов визнала, просила справу розглянути її відсутності. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, дослідивши матеріали спадкової справи №12/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON], оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON] померла [INFO]. 30 жовтня 1993 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 7 від 05 грудня 2014 року, місце реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві. [PERSON] належить на праві власності 1/6 частина житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 162.00 кв.м., житловою площею 86.00 кв.м. та господарчими спорудами: уборної, зазначеної на плані літерою - "Б", сараю - літ."В", погребу- літ."Г", гаражу - літера "Д". Віщевказана частина житлового будинку належала [PERSON] на підстві свідоцтва на право власності виданного 27.04.2010 року виконкомом Лиманською селищної ради Роздільнянського району Одеської області згідно рішення №7/2010 -СР від 10.02.2010 року. [INFO] [PERSON] померла, про що 18 листопада 2014 року складено відповідний актовий запис №766 ВДРАЦС РС по Роздільнянському району Роздільнянського МУЮ в Одеській області. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, входить 1/6 частина вказаного житлового будинку з господарчими спорудами. Спадкоємцями першої черги до майна померлого є позивач по справі [PERSON], її чоловік, [PERSON], малолітній син, [INFO], та [PERSON], мати померлої. Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не надали, та пропустили строк звернення для прийняття спадщини. Згідно діючого законодавста малолітній син позивача [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач звернувся із заявою про отримання сином [PERSON] спадщини після смерті матері до нотаріальної контори. 10 липня 2015 року позивач отримав відповідь нотаріальної контори про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом видати неможливо, так як відсутня державна реєстрація свідоцтва про право власності на нерухоме майно вказаного вище на ім.»я [PERSON] та в ньому спадкодавець записана як «[PERSON]» замість «[PERSON]». Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 02 вересня 2015 року встановлено факт, що свідоцтво про право власності на вищевказане нерухове майно належить [PERSON] За життя [PERSON] не встигла зареєструвати право власності на 1/6 частини вказаного житлового будинку з господарчими спорудами. Згідно з ч.4 статті 1268 Цивільного кодексу України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієсдатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частими другою-червертою статті 1273 цього Кодексу. Судом встановлено, що до своєї смерті [PERSON] користувалася на законних підставах цим майном, ніхто не оспорював її права на частину домоволодіння і не оспорює на теперішній час. Відсутність реєстрації правовстановлюючого документу на частину домоволодіння перешкоджає сину позивача у володінні, користуванні та розпорядженні спадковим майном, що призвело до звернення позивача - батька до суду за захистом невизнаних прав дитини. Позовні вимоги основані на законі, підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, та підлягають задоволенню у повному обсязі. При постановленні рішення суд враховує відсутність заперечень відповідача та третьої особи та визнання ними позову.

Outcome: approved