Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Тересвянської селищної ради, третя особа: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання прав та обовязків забудовника. Позовні вимоги мотивують тим, що 31 січня 2016 року помер [PERSON], який доводився їм чоловіком та батьком, і після його смерті відкрилась спадщина, яка в тому числі складається з незавершеного будівництвом житлового будинку № 38 по вул. Грабовського в смт. Тересва Тячівського району. Після смерті [PERSON] вони прийняли спадщину, так як на протязі встановленого законом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини подали до приватного нотаріуса [PERSON] заяву про прийняття спадщини. На частину спадкового майна земельну ділянку, що розташована за адресою: смт. Тересва, вул. Грабовського, 38, нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, однак було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу частину майна житловий будинок № 38 по вул. Грабовського в смт. Тересва Тячівського району, оскільки спадкодавець не завершив його будівництво, а відповідно відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності на нього. Просять визнати за ними, по 1/3 частині за кожним, права забудовників, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: смт. Тересва, вул. Грабовського, 38, після смерті спадкодавця [PERSON], в порядку спадкування за законом. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник відповідача Тересвянської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 040814, [PERSON] та [PERSON] 21 лютого 2008 року зареєстрували шлюб (а.с.11). Із свідоцтв про народження серії 1-ФМ № 163137 та серії І-ФМ № 344355 вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7, 9). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 205713, [PERSON] помер 31 січня 2016 року (а.с.12). Із повідомлення про початок виконання будівельних робіт ЗК 062150220323 від 22 січня 2015 року, технічного паспорту від 15 грудня 2015 року, декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, вбачається, що житловий будинок № 38 по вул. Грабовського в смт. Тересва Тячівського району рахується за [PERSON] (а.с.20-34). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається із земельної ділянки, що розташована за адресою: смт. Тересва, вул. Грабовського, 38, та із незавершеного будівництвом житлового будинку № 38 по вул. Грабовського в смт. Тересва Тячівського району. Після смерті [PERSON] позивачі прийняли спадщину, так як на протязі шестимісячного строку з часу відкриття спадщини подали до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. На частину спадкового майна - земельну ділянку, що розташована за адресою: смт. Тересва, вул. Грабовського, 38, позивачам, 10 серпня 2016 року, приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу [PERSON], видані свідоцтва про право на спадщину за законом, по 1/3 частині, кожному (а.с.13-16). Із листа приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу [PERSON] від 20 вересня 2016 року вбачається, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину - житловий будинок №38 по вул. Грабовського в смт. Тересва Тячівського району, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.16). Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу У країни визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно інформаційного листа ВССУ № 24-150/0/4-13 28 січня 2013 року, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку. [PERSON] того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму листі № 24-753/0/4- 13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Ст.1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Таким чином, суд прийшов до переконання, що до позивачів в порядку спадкування мають перейти права і обовязки забудовника, які належали [PERSON], спадкоємцем якого є позивачі, щодо обєкту нерухомості - житлового будинку № 38 по вул. Грабовського в смт. Тересва Тячівського району. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved