Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача вартість витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі в сумі 26255,56 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ №562 від 05.08.2010 року [PERSON] з 01 вересня 2010 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 27.09.2010 року між Київським національним університететом внутрішніх справ, комплектуючим органом УМВС України в Житомирській області та [PERSON] укладено договір №10-168 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Позивач зазначив, що відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до наказу Національної академії внутрішніх справ від 15.03.2014 №343 [PERSON] присвоєно кваліфікацію бакалавр права за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України в Житомирській області. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця. Наказом УМВС України в Житомирській області від 23.01.2015 № 14 о/с [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, тобто в порушення умов договору до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі по закінченню навчання. Таким чином, оскільки [PERSON] в період з 01.09.2010 року по 15.03.2014 року навчався в Національній академії внутрішніх справ, проте порушив умови укладеного договору про підготовку фахівця, у завязку з чим повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Представник позивача [PERSON] направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 7). Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась на адресу суду не вручена у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявився до поштового відділення за отриманням листа (а.с. 49). Судовий виклик направлявся на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с. 46), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно витягу з наказу ректора Київського національного університету внутрішніх справ №562 від 05.08.2010 року [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство» з 01.09.2010 року (а.с. 10). Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1709-р від 27.08.2010 року «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. 27.09.2010 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, в особі ректора [PERSON], Головним управлінням МВС України в Житомирській області в особі начальника полковника міліції [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №10-168 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка відповідача за державним замовленням на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» (а.с. 11-12). Відповідно пункту 2.3.5 вказаного договору відповідач зобовязався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років. Пунктом 2.3.6 договору № 10-168 передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відповідач зобов`язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно з пунктом 3.1 договору від 27.09.2017 року підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку у разі дострокового розірвання договору є звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин, через неуспішність, за порушення дисципліни. Відповідно до п. 4.1. договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно п. 4.4. договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку. Відповідно до витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ №343від 15.03.2014 [PERSON] присвоєно кваліфікацію бакалавр права за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом бакалавра (а.с.13). Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для проходження служби до Головного управління УМВС України в Житомирській області. Наказом тимчасово виконуючого обовязки начальника УМВС України в Житомирській області [PERSON] №14 о/с від 23.01.2015 року лейтенант міліції [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ згідно п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, за порушення трудової дисципліни (а.с.26). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Відповідно до приписів ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Статтею 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 56 Закону України "Про вищу освіту" від 17 січня 2002 року гарантує випускникам вищого навчального закладу, що їх працевлаштування повинно здійснюватись за направленням вищого навчального закладу відповідно до угоди між замовником, керівником навчального закладу та випускником. Частиною 2 статті 52 Закону України "Про освіту" передбачено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Обов'язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання за умов, що склалися між сторонами, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року за № 992 "Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням" (далі - Порядок №992) та наказом МВС України від 14 травня 2007 року № 150. Згідно з пунктом 14 Порядку №992, який врегульовував спірні правовідносини на час вступу [PERSON] до університету, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати всі витрати. Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 ( далі Порядок №313). Відповідно до ст. 1 Порядку №313 визначено механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах у разі: дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Згідно ст. 3 Порядку №313 витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням Міністерства внутрішніх справ України та особою. Сторонами такого договору є: виконавець навчальний заклад, замовник-головне управління або управління Міністерства внутрішніх справ України, особа-курсант. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Порядку № 313 у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, їх стягнення здійснюється в судовому порядку. Відшкодування особами, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС (п. 2), здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Дана вимога міститься також в пункті 3 договору від 27 вересня 2010 року, зокрема, нею визначається, що підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку в разі дострокового розірвання договору є звільнення з органів внутрішніх справ за порушення трудової дисципліни протягом перших трьох років після закінчення навчання. З матеріалів справи вбачається, що після закінчення навчання [PERSON] працював інспектором по роботі з населенням та громадськими формуваннями відділу дільничих інспекторів міліції Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області по 23.01.2015 року, тобто менше 3 років. Судом встановлено, що відповідач в період навчання на здобуття вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» перебував на державному забезпеченні продовольчим, речовим майном, грошовим утриманням та оплатою відповідних комунальних послуг. Зі змісту довідки про розрахунок фактичнх витрат, повязаних з утримання рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ вбачається, що за період навчання з 01.09.2010 року по 15.03.2014 року фактичні витрати, повязані з утриманням відповідача, становлять 26255,56 грн., з яких: грошове забезпечення 8577,73 грн. (без врахування періоду з 01.09.2010 року по 31.08.2011 року); продовольче забезпечення 3689,14 грн.; речове забезпечення 3953,13 грн., оплата комунальних послуг і вартість спожитих енергоносіїв 10035,56 грн. (без врахування періоду з 01.09.2010 року по 31.08.2011 року) (а.с.15). Відповідно до довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ [PERSON] ознайомлений з розміром фактичних витрат, повязаних з його навчанням у навчальному закладі, про що свідчить його особистий підпис (а.с.14). Зазначені витрати підтверджені наданими розрахунками (а.с.16-24), які суд приймає як належний доказ по справі. Враховуючи, що внаслідок укладення договору про підготовку фахівця від 27.09.2010 року відповідач взяв на себе зобовязання щодо проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, проте дане зобовязання не виконав, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved