Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

У жовтні 2017 року позивачі звернулися до суду до відповідача з позовом про визнання за ними право власності на Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив,заперечення проти позову не надав. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17 червня 1977 року [PERSON] купив цілий жилий будинок з усіма пристройками, жилою площею 14,10 кв.м., що знаходиться в м. Миколаєві, Варварівка, вул. Водная, №2. Рішенням Центрального народного суду м. Миколаєва від 8 лютого 1988 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Проведено поділ спільного майна між сторонами, виділивши [PERSON] на праві особистої власності 2/3 частини домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, с. Варварівка, вул. Водна-2. Виділено [PERSON] на праві особистої власності 1/3 частини домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, с. Варварівка, вул. Водна-2. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньок [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу "Бурлака"). 6 травня 1988 року [PERSON] купив у [PERSON] 2/3 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруджень, що знаходиться в м. Миколаєві-35, по вул. Водній,2. 01 жовтня 1993 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після його смерті є: батько [PERSON], донька [PERSON], [PERSON], яка діяла від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №216/93. Постановою Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори від 30.11.2016 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 01 жовтня 1993 року [PERSON] на нерухоме майно у відповідній частці, у зв'язку з відсутністю складу спадкового майна. 30 листопада 2015 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина. Постановою приватного нотаріуса ММНО [PERSON] від 12 грудня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №2 по вул. Водній у м. Миколаєві, який належав [PERSON], який помер 01.10.1993 р., спадщину після якого прийняла дочка - [PERSON], яка померла 30.11.2015 р. та не оформила своїх спадкових прав. Спадкоємцями після її смерті є: її син [PERSON] та мати [PERSON], оскільки звернулися з заявою про прийняття спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи №06/2016. Згідно повідомленням КП ММБТІ від 19.09.2016 р., станом на 20.05.2016 р. встановлено, що на земельній ділянці по вул. Водна,2 знаходиться житловий будинок літ. Л-2, недобудований, готовність - 68 %., з господарськими будівлями та спорудами. Об'єкти самочинного будівництва: житловий будинок літ. Л-2, підвал літ. Лпд, сіни літ.л-2. Житловий будинок літ.А-1, житлова площа 14,1 кв.м., загальна площа 22,8 кв.м.-знесено, вбиральня літ. У(1992 р.), тамбур до літньої кухні літ.б (1978р.), сарай літ. Р (1985 р.), тамбур до літньої кухні літ.б-1 (1978 р.), сарай літ. Ф (до августа 1992 р.), баня літ. Я (до августа 1992 р.) - не належить до самочинного будівництва , згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджено наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. №127, та зареєстровано і Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за №582/5773 зі змінами та доповненнями. Вбиральня літ.З, сарай Б, сарай літ.б, навіс літ. Р-знесено. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. \~\~\~\~ Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що право власності у порядку передбаченому ч.3 ст.376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв"язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Враховуючи те, [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], який не вжив заходів щодо прийняття вказаного будинку до експлуатації, а після смерті [PERSON] (дошлюбне прізвище "Гіюк") спадщину фактично прийняли її син [PERSON] та мати [PERSON], суд приходить до висновку, що позивачі мають право на спадкування за законом. Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачами при подачі позову до суду.

Outcome: approved