Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У вересні 2021 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої послалася на таке. 08 вересня 2021 року за місцем роботи дізналась про звернення стягнення на її заробітну плату згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. в рамках виконавчого провадження № 62300236 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - ТОВ «ФК «Прайм Альянс») заборгованості за кредитним договором у розмірі 50 736,00 грн, з врахуванням винагороди приватного виконавця та витрат на виконавчі дії, на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. 24 березня 2020 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2603. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2603, вчинений 24 березня 2020 року, оскільки приватний нотаріус на час його вчинення не мав доказів безспірності заборгованості та порушив вимоги Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка у своїй письмовій заяві просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача ТОВ "ФК "Прайм Альянс" про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. просила справу слухати у її відсутність (вх. № 6819/21-вх 11.11.2021). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. не повідомив суд про причини неявки. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивачка на підставі договору про надання споживчого кредиту № 2007743556 від 16 січня 2014 року отримала від ПАТ "ОТП Банк" грошові кошти у сумі 31 000,00 грн на строк до 16 січня 2019 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18% річних (а.с. 50-52). 13 червня 2016 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" укладено договір факторингу №13/06/16, за яким останнє набуло право нового кредитора до позивачки (а.с. 53-61). 29 січня 2019 року між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" було укладено договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до позивача за вказаним кредитним договором (а.с. 62-66). Таким чином, ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло право грошової вимоги до позивачки за кредитним договором, відповідно до ст. 516, 517 ЦК України. 24 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. було здійснено виконавчий напис за реєстраційним № 2603 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» кредитної заборгованості у розмірі 45 216,92 грн та 452,17 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом, загальною сумою, що підлягає стягненню 45 669,09 грн. Стягнення здійснюється за період з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року (а.с. 38). 02 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. в рамках виконавчого провадження № 62300236 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 2603, виданого 24 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 8). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону "Про нотаріат"), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок). У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Згідно з пунктом 1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням норм статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як вбачається з кредитного договору № 2007743556 від 16 січня 2014 року, кредит повинен бути повернутий позивачкою 16 січня 2019 року. Відповідно до умов договору, зобов`язання мають виконуватися рівними частинами, відповідно до "Графік платежів", що є Додатком до № 1 договору, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Оспорюваним виконавчим написом з позивачки стягнута заборгованість за період 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року, яка серед іншого складається з процентів за договором за цей період, що виходить за межі дії договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12). Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06.02.2019 р. у справі № 175/4753/15-ц, в якій зазначив, що після закінчення строку дії кредитного договору кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Крім того, відповідач не надав нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивачки, зокрема і Додатку № 1 "Графік платежів", що є невід`ємною частиною кредитного договору. Також судом не встановлено факт отримання позивачкою вимоги про наявність кредитної заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Наявна в матеріалах справи вимога ТОВ "ФК "Прайм Альянс" про погашення кредитної заборгованості за вих.№О/18/02/19/2126 на ім"я позивачки не свідчить про фактичне її отримання (а.с. 67). При цьому, вказана вимога датована 18 лютого 2018 року в той час, коли договір факторингу №29/01/19-2 між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" було укладено 29 січня 2019 року, а отже не могла бути направлена ТОВ "ФК "Прайм Альянс". Крім того, у наданому суду списку №16029-2-182-115 згрупованих поштових відправлень відправником значиться ТОВ "Дірект технолоджі", адреса: 04060, місто Київ, вулиця Ольжича, будинок 27/22, офіс 2 в той час, коли стягувачем є ТОВ "ФК "Прайм Альянс" (а.с.69). Таким чином, подана нотаріусу заборгованість позивача не може вважатися безспірною. Крім того, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 березня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав, зокрема, у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. Таким чином, виконавчий напис №2603 від 24 березня 2020 року вчинений з порушенням законодавства, оскільки нотаріус не переконався у безспірності заборгованості боржника та не дотримав інших умов вчинення виконавчого напису, зокрема щодо подання стягувачем документів відповідно до Переліку, а саме оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивачки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн за подання позову та 454 грн. за забезпечення позову.

Outcome: approved