Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

04.01.2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 28 755 грн. 50 коп. страхового відшкодування в порядку регресу та судових витрат в сумі 1 218 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.03.2012 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Чернігові по вул. Любецька, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота корола» д.н.з. [NUMBER], після чого продовжив рух та виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на придорожнє дерево. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження отримали [PERSON]С, [PERSON], [PERSON] Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.05.2012 року, було притягнено до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Зазначає, що на день дорожньо-транспортної пригоди у [PERSON] не було належним чином оформленого договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказує, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/3111376 від 01.04.2011. Зазначає, що МТСБУ відшкодувало шкоду з фонду захисту потерпілих власнику автомобіля «Тойота корола», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] в розмірі 28 555 грн. 55 коп., з яких: 27 828 грн. 95 коп. - заподіяна шкода, завдана пошкодженням транспортного засобу; 300 грн. - витрати на евакуацію транспортного засобу; 426 грн. 55 коп. - витрати на лікування. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію страхового відшкодування в добровільному порядку, проте станом на момент пред'явлення позову до суду, [PERSON] в добровільному порядку кошти не сплатив. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, з підстав зазначених у позові та письмових поясненнях (а.с.108-111). Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав викладених в письмових запереченнях, вказавши про необхідність застосування строків позовної давності (а.с.77-79). Третя особа в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.05.2012, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.14). З постанови вбачається, що 16.03.2012 року о 21-30 [PERSON]С в м. Чернігові по вул. Любецька, 169, керував автомобілем [NUMBER] та на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, змінюючи напрямок руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER], після чого продовжив рух, виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на придорожнє дерево. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження отримали [PERSON], [PERSON], [PERSON] Своїми діями [PERSON] порушив пп. 1.3., 1.5., 2.3.(б), 10.1, 11.2., 11.3 ПДР України. Згідно з ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 16.03.2012 року є водій [PERSON] У відповідності до полісу № АА/3111376 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota corola», д.н.з. [NUMBER], була застрахована у ВАТ «Українська страхова компанія» «Дженералі Гарант», строк дії договору з 01.04.2011 по 31.03.2012 (а.с.24). Натомість, на дату скоєння ДТП, цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ 1102, д.н.з. [NUMBER], тобто відповідача [PERSON], не була забезпечена, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 17.12.2012 (а.с.44,58-60). Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» /надалі - Закон/, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі заподіяння її транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільну відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 7.1 ст. 1 цього Закону, та майну яке знаходилось у такому транспортному засобі. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Пункт 24.3. статті 24 зазначеного Закону визначає, що витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. 16 липня 2012 року на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України від власника транспортного засобу «Тойота корола» д.н.з. [NUMBER], [PERSON], надійшла заява про виплату страхового відшкодування та повідомлення про ДТП. До заяви та повідомлення заявником були надані документи, підтверджуючі обставини ДТП та розмір збитків, втому числі витрат на лікування. 28.12.2012 року та 28.02.2013 року [PERSON] були подані повторні заяви.(а.с. 7, 8, 56, 62) Відповідно до висновку № 170 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 12.05.2012 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП 16.03.2012 року, прийнята рівною ринкової вартості досліджуваного автомобіля, з урахуванням його технічного стану на момент перед ДТП, та складає: 39 814 грн. 61 коп. (а.с. 29-32) 14.02.2013 року МТСБУ видало на ім'я аварійного комісара [PERSON] доручення на здійснення робіт по визначенню вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП у випадку, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ на момент ДТП.(а.с. 46) Відповідно до висновку № 94 додаткового експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 23.02.2013 року, загальна середня ринкова вартість окремих, найбільш ліквідних та придатних до подальшого використання складників легкового автомобіля «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER], пошкодженого у результаті ДТП 16.03.2012 року, згідно наступного переліку: двері ліві та праві, стекла дверей лівих та правих, оббивка дверей лівих, бампер задній, двері задку, скло задку, ліхтарі задні лівий та правий, компресор кондиціонеру, генератор, стартер; з урахуванням робіт по їх демонтуванню та дефектуванню, складає: 11 985 грн. 66 коп. (а.с. 47-48). Відповідно до п. 30.2. ст. 30 Закону, якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 03.04.2013 Моторне (транспортне) страхове бюро України видало наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] в розмірі 28 555 грн. 55 коп., з яких: 27 828 грн. 95 коп. - у відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу (39 814 грн. 61 коп. - 11 985 грн. 66 коп. = 27 828 грн. 95 коп.; 300 грн. - у відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу та 426 грн. 55 коп. - у відшкодування витрат на лікування.(а.с.65). Платіжним дорученням № 1/1-18181 від 03.04.2013 року, МТСБУ перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 28 555 грн. 50 коп. страхового відшкодування. (а.с. 66). Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Пункт 38.2.1. статті 38 Закону визначає, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно ст. ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача з приводу того, що на її довірителя не може бути покладено відповідальність за завдану шкоду, оскільки відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Крім того, за роз'ясненням Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (п.27), при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації, відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування", встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту настання страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Враховуючи викладене, посилання представника відповідача на «суброгацію», тобто на ст. 993 ЦК України та на ст. 27 Закону України «Про страхування», які регулюють договірні правовідносини між сторонами за договором майнового страхування, та у зв'язку з відсутністю такого договору, на думку суду, жодним чином не стосуються правовідносин сторін у цій справі. За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи те, що регламентна виплата позивачем була здійснена 03 квітня 2013 року, а позивач подав позов до суду 28 грудня 2015 року (а.с.68), то підстав вважати пропущеним строк позовної давності не вбачається. Також, відсутність претензій майнового характеру у третьої особи до самого відповідача, не позбавляє права позивача звернення до суду з відповідним позовом. Більш того, саме по собі керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп»яніння, не є беззаперечним доказом її вини у спричиненні ДТП. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини даної справи, суд приходить до висновку, що позов МТСБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування підлягає задоволенню. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1 218 грн. (а.с.1) На підставі викладеного,

Outcome: approved