Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом та просить ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідачку [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з їхнім малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , визначивши наступні способи його участі у вихованні дитини: - щомісяця кожного другого та четвертого тижня з 15 год. 00 хв. п`ятниці до 18 год. 00 хв. наступної за нею неділі (з ночівлями) шляхом перебування дитини за місцем проживання батька (без присутності матері), батько самостійно забирає, привозить дитину після спільного перебування; - щорічно, під час літнього періоду з 01 червня по 31 серпня, кожні перші п`ятнадцять днів кожного місяця з правом виїзду за кордон для оздоровлення дитини та половину осінніх, зимових, весняних канікул шляхом перебування дитини за місцем проживання батька (без присутності матері), батько самостійно забирає, привозить дитину після спільного перебування; - під час перебування матері не за місцем своєї реєстрації або за кордоном, шляхом перебування дитини за місцем проживання батька з правом відвідування в зазначені часи закладів освіти; - на дні народження дитини, батька, родичів батька (через рік, парні роки), у період з 09 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. наступного дня, з правом відвідування в зазначені часи культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади. Місце побачення - за місцем святкування, у тому числі, за місцем проживання родичів та/або батька; - під час святкування (через рік, парні роки) Нового року у період з 31 грудня по 02 січня, Різдвяних свят , святого Миколая , свята Пасхи (три дня), 08 Березня, 01 червня, у період з 09 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. наступного дня без присутності матері з правом відвідування в зазначені часи культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади. Місце побачень можливе зокрема за місцем проживання батька; - у період хвороби, безперешкодне відвідування дитини за місцем її фактичного знаходження та спільний вибір лікувальних закладів; - зобов`язати відповідачку [PERSON] повідомляти позивача [PERSON] засобами телефонного зв`язку про зміну місця перебування дитини [PERSON] не пізніше ніж за два дні до моменту переміщення; - зобов`язати відповідачку [PERSON] повідомити позивачу [PERSON] власний телефонний номер для надання можливості регулярно спілкуватися з дитиною і повідомляти про зміну телефонного номера; - встановити, що дитина має передаватися одягнена по сезону і по погоді, у випадку коли період побачень визначений після відвідування освітнього закладу, батько сам забирає дитину, в інших випадках батько забирає дитину за адресою проживання матері. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 14 березня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від спільного проживання, у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалося і 09 квітня 2019 року рішенням Рожнятівського районного суду шлюб між ними розірвано, дитину залишено проживати з матір`ю. Крім цього з нього згідно рішення Рожнятівського районного суду від 13 травня 2019 року стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Після розірвання шлюбу, син [PERSON] проживає разом з матір`ю за місцем її реєстрації в [ADDRESS] , відповідачка постійно чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Рожнятівської районної державної адміністрації йому було встановлено порядок його участі як батька у вихованні дитини шляхом побачення під час літніх канікул у період з 15 липня по 31 липня, а також перші три дні осінніх та весняних канікул (батько повинен самостійно забрати та привезти дитину після спільного перебування, попередньо узгодивши побачення з матір`ю дитини). Вважає вказане рішення органу опіки і піклування необгрунтованим, та таким, що порушує його батьківські права та унеможливлює виконання його батьківських обов`язків, оскільки встановлений вказаним рішення порядок участі батька у вихованні сина становить лише 5% загальної кількості днів у році. Зазначив, що приймаючи вищевказане рішення органом опіки і піклування не було дотримано норм чинного законодавства, а саме не було обстежено умови проживання батька дитини, не враховано думку самої дитини та інші обставини для надання обгрунтованого висновку. Після припинення шлюбних відносин, відповідачка відвезла їхнього сина [PERSON] за місцем своєї реєстрації, де залишила із своєю матір`ю, а сама працювала в м. Рахові, а на даний час працює на сезонних роботах за кордоном. На його неодноразові прохання побачитись з сином та поспілкуватись з ним відповідачка категорично заперечує. При спробах зустрічі з сином її мати та сестра з якою залишилася дитина, влаштовує скандали та провокації. Крім цього останні заблокували його номер телефону в абонентській книжці мобільного телефона сина, що позбавляє його можливості поспілкуватися з ним. Він бажає виконувати свої батьківські обов`язки, безперешкодно спілкуватися з сином, систематично бачити його, мати можливість спільного відпочинку та брати участь у його вихованні. Вищенаведені обставини змушують його звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шунтов О.М. позовні вимоги уточнили, просили встановити позивачу способи участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , наступним чином: побачення з сином один раз на місяць з 15:00 години п`ятниці до 18:00 години неділі з ночівлею за місцем фактичного проживання батька за адресою: [ADDRESS] без присутності матері; забирати до себе сина за місцем свого фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] кожного непарного року для святкування Нового року та Різдвяних свят у період з 30 грудня по 08 січня включно, а також свята Великодня; забирати до себе сина за місцем свого фактичного проживання за адресою [ADDRESS] на святкування свого дня народження та дня народження сина [PERSON] , [INFO] ; у період літніх канікул з 01 червня по 15 липня включно, брати сина [PERSON] для відпочинку з ним на території України, та за попередньою домовленістю з матір`ю за кордоном, а також перші три дні весняних та осінніх канікул. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Мельник Б.М. уточненні позовні вимоги визнали частково. Крім цього, [PERSON] суду пояснила, що жодним чином не перешкоджає та не перешкоджала позивачу [PERSON] спілкуватися та бачитися з їхнім малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Після розлучення [PERSON] неодноразово забирав сина додому в м. Рахів Закарпатської області на літні та осінні канікули. Вона і надалі не заперечуватиме проти спілкування батька з сином, проте бажає щоб будь-які дії щодо переміщення сина узгоджувалися з нею. Крім цього просила суд не брати до уваги подану нею 18 грудня 2018 року заяву про стягнення з позивача на її користь судових витрат по справі за надання адвокатом кваліфікованої правничої допомоги в розмірі 2000 гривень, так як дані витрати бажає понести сама. Представник третьої особи [PERSON] пояснив, що комісія з питань захисту прав дитини надала дозвіл батькові на спілкування з дитиною, встановивши відповідний порядок його участі у вихованні дитини, оскільки участь батька у вихованні дитини є в його інтересах. У вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, суд вважає, що уточнений позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13). Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2019 року шлюб між сторонами розірвано, дитину залишено проживати з матір`ю (а.с. 11-12). Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини ( а.с. 15-16). На даний час малолітній син [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , в задовільних матеріально-побутових умовах, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки [PERSON] (а.с. 41). Відповідачка [PERSON] характеризується виключно з позитивної сторони, ввічлива, скромна, трудолюбива, користується повагою серед односельчан, розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 40). Як вбачається з довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відповідачка [PERSON] 24.04.2019 та 07.08.2019 здійснювала виїзд за межами України (а.с. 83). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рожнятівської районної державної адміністрації № 119/04-13 від 24 квітня 2019 року встановлено порядок участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини: під час літніх канікул з 15 липня по 31 липня, а також перші три дні осінніх та весняних канікул (батько повинен самостійно забрати та привезти дитину після спільного перебування, попередньо узгодивши побачення з матір`ю дитини [PERSON] ) (а.с.20). Позивач [PERSON] проживає разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] , в трьохкімнатній квартирі. Квартира чиста, охайна, обладнана меблями та речами повсякденного вжитку. В квартирі наявна окрема дитяча кімната, обладнана дитячими меблями та іграшками. В квартирі створені всі належні умови для виховання та розвитку дитини. В сім`ї відчувається взаєморозуміння та дружні відносини. [PERSON] відповідальний, матеріально забезпечений, має можливість та наміри проводити більше часу зі своїм малолітнім сином [PERSON] , та приймати активну участь у його вихованні, що підтверджується довідкою №3435 виданої виконавчим апаратом Рахівської міської ради 22 серпня 2019 року та актом обстеження умов проживання складеним комісією Рахівської РДА 08 листопада 2019 року (а.с.24, 63). Згідно характеристики з місця праці, [PERSON] з 2006 року працює на посаді керівника гуртка "Спортивно-бальних танців" Рахівського районного будинку дитячої та юнацької творчості. Досконало володіє сучасними формами та методами організації навчально-виховного процесу. Систематично підвищує свій професійний рівень, має організаторські здібності (а.с.23). У період з квітня по жовтень 2019 року позивачем на користь відповідачки сплачено аліменти на загальну суму 11148 грн. 40 коп., що підтверджується поштовими переказами Укрпошта (а.с.8, 60). З довідки № 01-11/19 від 14 листопада 2019 року виданої дошкільним навчальним закладом № 4 "Веселка" в м. Рахів вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] відвідував дошкільний навчальний заклад № 4 в м. Рахові протягом трьох років. За період відвідування ДНЗ хлопчиком часто опікувався батько [PERSON] та бабуся [PERSON] , які приводили та забирали його. Бабуся завжди цікавилася поведінкою та рівнем розвитку дитини, піклувалася про його здоров`я. Макарій був добрим, вихованим, допитливим хлопчиком з танцювальними здібностями, брав активну участь у всіх святах та конкурсах (а.с.65). Син сторін [PERSON] навчається в 1 класі Цінівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. За період навчання адаптувався до нових соціально-педагогічних умов життя, на достаньому рівні засвоює програмний матеріал, до навчання ставиться добросовісно, завжди уважний на уроках, старанний при виконанні письмових робіт, товариський, підримує дружні стосунки з багатьма учнями класу, що підтверджується психолого-педагогічною характеристикою з навчального закладу (а.с. 42). З досліджень комплексної психологічної характеристики психоемоційного стану малолітнього [PERSON] , [INFO] , складеної 14 листопада 2019 року Центром психологічної допомоги дітям " [PERSON] " встановлено, що дитина сумує коли перебуває в тата, оскільки сумує за мамою. Можливі джерела проблем: дезорганізовані, дисгармонійні стосунки, емоційно загострені переживання, пов`язані з відносинами між батьком та матір`ю, які [PERSON] не може подолати через вікову незрілість психіки, які викликають глибокий внутрішній конфлікт, який може зумовити розвиток психогенного захворювання, що впливає на важливі сфери формування особистості, систему стосунків у сім`ї, з однолітками, з іншими дорослими. Не варто допускати примусового залучення дитини до небажаної діяльності, надміру шумових подразників, емоційної нестабільності дорослого оточення, різких змін настрою, жорсткої регламентації життєдіяльності дитини в сім`ї, зловживання оцінним підходом у навчанні і вихованні. (а.с.69-73). У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до вимог статті 157 вказаного Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У п. 54 рішення ЕСПЛ «Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.) Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого обєднання сімї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, «Мак-Майкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Отже, аналізуючи викладене вище, дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, приділяючи особливу увагу до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, а також враховуючи той факт, що сторони у судовому засіданні дійшли добровільної згоди щодо їх у часті у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд вважає правильним та справедливим відійти від висновку комісії з питань захисту прав дитини Рожнятівської районної державної адміністрації № 342/04-13 від 27 листопада 2019 року, а уточнені позовні вимоги позивача та його представника задовольнити частково, визначивши наступний спосіб участі батька у вихованні дитини: [PERSON] має право на побачення з сином один раз на місяць за попередньою домовленістю з [PERSON] з 15:00 години п`ятниці до 18:00 години неділі з ночівлею за місцем фактичного проживання батька за адресою: [ADDRESS] без присутності матері; [PERSON] має право брати до себе сина за місцем свого фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] кожного непарного року для святкування Нового року та Різдвяних свят у період з 30 грудня по 08 січня включно, а також свята Великодня, за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] ; [PERSON] має право брати до себе сина за місцем свого фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] на святкування свого дня народження та дня народження сина [PERSON] , [INFO] , за попередньою домовленістю з [PERSON] ; [PERSON] має право у період літніх канікул з 01 червня по 15 липня включно брати сина [PERSON] для відпочинку з ним на території України, та за попередньою домовленістю з [PERSON] за кордоном, а також перші три дні весняних та осінніх канікул: іншій більш тривалий відпочинок з сином [PERSON] має узгоджувати з [PERSON] . Питання щодо сплати судового збору та судових витрат вирішено між сторонами добровільно.

Outcome: dismissed