Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №32207490 від 03.11.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієвим А.А. та запис №17264341 від 30.10.2016 року про право власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером №1075039853220, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] (надалі - спірна квартира), за власником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є співвласником спірної квартири на підставі договору дарування спільно з [PERSON] . У 2008 році між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір та договір іпотеки спірної квартири. У зв`язку із невиконанням позивачем умов кредитного договору, рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 2015 року з позивача стягнуто 70469 грн в рахунок погашення кредитної заборгованості. Крім цього, рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 2016 року в рахунок погашення кредитної заборгованості позивача звернуто стягнення на спірну квартиру, шляхом продажу її з укладенням банком від свого імені договору купівлі-продажу, з початковою вартістю на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності. 15.07.2019 року позивач з Державного реєстру прав на нерухоме майно дізнався, що згідно рішення від 03.11.2016 року приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. право власності на спірну квартиру перереєстровано за позивачем в позасудуовому порядку згідно відповідного застереження у договорі іпотеки. Позивач вважає передачу права власності на спірну квартиру в рахунок погашення кредитних зобов`язань в позасудовому порядку неправомірним, оскільки, по-перше, існує рішення суду про звернення стягнення на спірну квартиру, що передбачає її продаж на прилюдних торгах, по-друге, під час переходу права власності на спірну квартиру не було проведено її оцінку суб`єктом оціночної діяльності, що передбачено ст.37 ч.3 Закону України "Про іпотеку". Ухвалою суду від 10.07.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с.42, 43). 24.07.2020 року судом отримано відзив відповідача, в якому відповідач позов не визнав, зазначив, що діяв відповідно умов Закону України "Про іпотеку" та застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладено в договорі іпотеки (а.с.50). Ухвалою суду від 28.09.2020 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом про накладення арешту на спірну квартиру (а.с.129, 130). Ухвалою суду від 29.07.2020 року задоволено клопотання позивача та витребувано від Козельщинської РДА матеріали реєстраційної справи на спірну квартиру (а.с.60, 61). Позивач та його представник, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, представником надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань не подавав, тому у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи. Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась (представників не забезпечили). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Позивач є співвласником спірної квартири на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіним О.О. 14.12.2004 року, реєстровий номер 3668, спільно з [PERSON] (а.с.13). 24.04.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (а.с.16-20). В цей же день, 24.04.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки №PLRZGA0000000028 (наладі - Договір іпотеки), за умовами якого спірна квартира передається в іпотеку на забезпечення виконання кредитних зобов`язань позивача за вищевказаним кредитним договором (п.33.2, 33.3 розділу 7 Договору іпотеки, а.с.21-24, 85-88). Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 28.10.2015 року та додатковим рішенням від 05.11.2015 року по справі №533/740/15-ц ухвалено в рахунок боргу за вищевказаним кредитним договором стягнути з позивача та третьої особи солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 70469 грн боргу (а.с.25-27). Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 07.06.2016 року по справі №533/385/16-ц ухвалено в рахунок погашення заборгованості,що утворилася за кредитним договором № PLRZGA0000000028 від 24.04.2008 р.,укладеним між ЗАТ (на даний час ПАТ) КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в розмірі 90147,18 грн. станом на 10.03.2016 р. (50146,40 грн. - заборгованість за кредитом; 22744,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 744,89 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 11980,68 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 4280,82 грн. - штраф (процентна складова): - звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24.04.2008 року, укладеним між ЗАТ (ПАТ) КБ «ПриватБанк» та [PERSON] і [PERSON] на квартиру загальною площею 79,10 кв. м., житловою площею 55,90 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] і [PERSON] відповідно договору дарування квартири від 14 грудня 2004 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладеним від свого імені договору купівлі - продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу, з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початковою вартістю на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності-незалежним експертом (а.с.28-32). Сторонами по справі не надано відомості щодо стану виконання вищевказаних судових рішень. Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про іпотеку" (в редакції станом на час вчинення реєстраційної дії) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Згідно п.27 розділу 4 Договору іпотеки звернення стягнення на Предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: - переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити Іпотекодавця; або - продажу Предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України "Про іпотеку", для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах , визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені Іпотекодавця, у тому числі отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідачем направлено повідомлення позивачу про те, що після спливу тридцятиденного строку з дня отримання повідомлення банком буде здійснено перереєстрацію права власності на спірну квартиру на банк в позасудовому порядку. Вказане повідомлення отримано позивачем 27.09.2016 року (а.с.94). 03.11.2016 року представником банку подано приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Завалієву А.А. заяву про реєстрацію права власності на спірну квартиру за банком на підставі застереження в Договорі іпотеки та документіи, передбачені постановою КМУ №127 від 25.12.2015 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Рішенням державного реєстратора Завалієва А.А. №32207490 від 03.11.2016 року ухвалено провести державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем. Рішення виконане (а.с.101, 102). Позивач дізнався про перереєстрацію права власності з Інформаційної довідки з Державного рестру речових прав, яка сформована 15.07.2019 року, що не спростовано відповідачем, таким чином, строк позовної давності не пропущено (заяв про його застосування не надходило). Відповідно до ч.3 ст.37 Закону України "Про іпотеку" (в редакції станом на час вчинення реєстраційної дії) іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Перелік наданих нотаріусу (державному реєстратору) документів наведено в описі вкладення (а.с.100). Як вбачається з даного опису, державному реєстратору банком не було надано оцінку спірної квартири суб`єктом оціночної діяльності. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідачем не спростовано твердження позивача про відсутність оцінки спірної квартири, суд вважає встановленим, що дана оцінка взагалі відповідачем не проводилась. Відповідно до висновку Верховного Суду у справі №206/4378/18, який викладено у постанові від 26.05.2020 року, ненадання приватному нотаріусу документів, які підтверджують вартість предмету іпотеки на момент його перереєстрації на іпотекодержателя є порушенням положень ч.3 ст.37 Закону України "Про іпотеку". На думку суду, вказане порушення вимог закону є суттєвим, оскільки не дозволяє встановити стан змінених правовідносин сторін за кредитним договором, в тому числі, розмір заборгованості позивача перед банком, або навпаки. Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України "Про іпотеку" (в редакції станом на час вчинення реєстраційної дії) рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Оскільки реєстраційна дія вчинена з порушенням вимог закону та прав позивача, то вона підлягає скасуванню. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка, зокрема, викладена в рішенні «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04, 10/02/2010, п.58), хоча пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Тому суд не надає оцінку іншим аргументам позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved