Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення просить звернути стягнення на предмет застави автомобіль Skoda, модель Octavia, рік випуску 2007, тип ТЗ, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобілю Публічним акціонерним товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 09.11.2007 р. був укладений кредитний договір № DN81AR03110371, згідно якого відповідач отримав в Банку кредит у розмірі 205090 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.11.2014 р. В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, між сторонами був укладений договір застави рухомого майна від 09.11.2007 р., згідно якого відповідач передав у заставу майно, а саме автомобіль Skoda Octavia 2007 року випуску, д.н. [NUMBER]. Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 923686,18 грн. Виходячи з того, що на вимогу позивача про повернення суми кредиту, процентів та пені відповідач не реагує, позивач вимушений звернутись до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави. Представник позивача подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а також просив розглядати справу без його участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. 09 листопада 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № DN81AR03110371. Згідно умов вказаного договору Позичальник отримав кредит у розмірі 205090 грн., з яких 129600 грн. на купівлю автомобіля, 75490 грн. на оплату разових страхових платежів та комісії. Згідно п. 7.1 Договору Позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 0,80 % щомісяця на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.10 Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2 Договору. Погашення заборгованості має відбуватись шляхом сплати позичальником щомісяця коштів у розмірі 3179,59 грн. Таким чином кредит мав бути повністю погашений 07.11.2014 р. Відповідно до п. 7.3 Договору, а також Договору застави рухомого майна забезпеченням виконання Позичальником своїх зобов'язань перед банком є автомобіль Skoda, модель Octavia, рік випуску 2007, тип ТЗ, № кузова/шасі [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Відповідач зобов'язання за Договором не виконує, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 923686,18 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 184804,43 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 109065,61 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 51771,02 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 578045,12 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Факт неналежного виконання зобов'язань за Договором, а також сума заборгованості відповідачем не оскаржується. З пояснень представника позивача в судовому засіданні відомо, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ знаходилась цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості. Однак, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 28.01.2015 р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду (а.с. 69). В матеріалах справи є копія акту опису й арешту майна від 19.04.2013 р.(а.с. 48) згідно якого описане майно - автомобіль Skoda, модель Octavia, рік випуску 2007, тип ТЗ легковий седан, д.н. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] прийняв на відповідальне зберігання отримав представник ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З матеріалів справи суд вбачає, що Банк 13.04.2014 р. звертався до позичальника із повідомленням про погашення заборгованості за кредитним договором, однак відповідач не вказане повідомлення не реагує. Відповідно до п. 15.1 Договору застави Застоводержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави. Предметом застави є автомобіль Skoda, модель Octavia, рік випуску 2007, тип ТЗ, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави у випадках встановлених договором. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі по тексту Закон № 1255) обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. При цьому до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору (ст. 21 Закону № 1255). Згідно ст. 22 Закону № 1255 за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду (ст. 24 Закону № 1255). Відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону № 1255 договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Банку щодо звернення стягнення на передане Позичальником у заставу рухоме майно - автомобіль. Згідно ч. 2 ст. 25 Закону № 1255 у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета застави встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, за згодою між кредитором та боржником або на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved