Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради, третя особа [PERSON], в якому просив суд встановити факт його проживання однією сім'єю з листопада 2002 року по 02.05.2017 року зі [PERSON]; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частину будинку № 3 по пров. Кронштадському в м. Харкові, яка була зареєстрована за [PERSON]; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться у ПАТ "Мегабанк" в сумі 43415,84 грн., у ПАТ "Укрсиббанк" в сумі 26900,82 грн. та ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 13916,79 грн. на рахунках, які були відкриті на ім'я [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.11.2002 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану. Після одруження позивач проживав зі своєю дружиною за адресою: м. Харків, пров. Кронштадський, буд. 3, разом з ними проживав однією сім'єю син дружини позивача від попереднього шлюбу [PERSON] З 21.01.2010 року позивач є зареєстрованим за вищевказаною адресою. За час проживання за адресою: [INFO], позивач, його дружина та її син від першого шлюбу, були однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного, спільно святкували родинні свята. Позивач вказує, що він сприймав [PERSON] як свого сина, коли останній перебував в місцях позбавлення волі, позивач та його дружина готували та відвозили йому передачі, їздили на побачення. 11.11.2016 року дружина позивача [PERSON] померла. За вищевказаною адресою залишились проживати позивач та його пасинок [PERSON] 02.05.2017 року [PERSON] помер, позивач займався його похованням. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки в праві власності на будинок № 3 по пров. Кронштадському в м. Харкові та грошові вклади з відповідними відсотками та компенсацією, що знаходяться в ПАТ "Мегабанк" в сумі 43415,84 грн., у ПАТ "Укрсиббанк" в сумі 26900,82 грн. та ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 13916,79 грн. Вказане майно належить [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яку він прийняв в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї, але за життя не встиг оформити свої права документально та отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач вказує, що оскільки він проживав зі [PERSON] однією сім'єю не менше як п'ять років, він є спадкоємцем за законом четвертої черги, інших спадкоємців не має. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріусу від 23.11.2017 року отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, через відсутність рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю з померлим [PERSON], у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.10.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.10.2018 року клопотання про витребування доказів повернуто заявнику. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.10.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON], закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду, викликано в судове засідання свідків по справі. 14.11.2018 року до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] міської ради, відповідно до якого представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з тих підстав, що в додатках до позовної заяви міститься технічний план на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований по пров. Кронштадському, буд. 3 у м. Харкові, яке містить самочинно збудоване майно. Таким чином, що у складі домоволодіння по пров. Кронштадському, літ. "А-1" наявні самочинно побудовані прим. "л2" (тамбур) площею 2.00 кв.м., також до складу домоволодіння входить самочинно побудований сарай "Ф" площею 2.30 за умови відсутності дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з реконструкції об'єкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законом порядку, визнання права власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування є неможливим. Крім того, спадкоємець не набуває права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, якщо за життя спадкодавець не набував права власності на таке майно, враховуючи, що у спадкодавця не виникло права власності на спірне нерухоме майно, то і перехід цього права до спадкодавця в порядку спадкування відповідно до вимог чинного законодавства не можливий. 20.11.2018 року на виконання ухвали суду від 29.10.2018 року до матеріалів справи надійшла витребувана з Дванадцятої [PERSON] державної нотаріальної контори інформація. 20.11.2018 року на виконання ухвали суду від 29.10.2018 року до матеріалів справи надійшла витребувана з АТ "Мегабанк" інформація. 20.11.2018 року на виконання ухвали суду від 29.10.2018 року до матеріалів справи надійшла витребувана з АТ "Укрсиббанк" інформація. 01.02.2019 року до матеріалів справи надійшли пояснення третьої особи - [PERSON] щодо відзиву [PERSON] міської ради, відповідно до якого, третя особа вказала, що наявність у складі домоволодіння № 3 по пров. Кронштадському в м. Харкові самочинно побудованих будівель "літ. л2" (прибудова) та "літ. Ф" (сарай) не може бути підставою для відмови позивачу у визнанні права власності в порядку спадкування 1/3 частки зазначеного будинку, а тим більше на вклади в установах банку. На думку третьої особи, суд лише не повинен включати до складу спадкового майна будівлі "літ. л2" (прибудова) та "літ. Ф" (сарай), оскільки право власності на них спадкодавцем не було оформлено належним чином, що тим менше не позбавляє позивача, як правонаступника прав та обов'язків спадкодавця, в майбутньому здійснити у встановленому законом порядку реєстрацію права власності на зазначені будівлі. 07.02.2019 року до матеріалів справи на запит суду надійшла відповідь з ДУ "Темнівська виправна колонія". В судовому засіданні позивач [PERSON] та його уповноважений представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. У відзиві на позовну заяву уповноважений представник [PERSON] міської ради [PERSON] просив відмовити в задоволенні позовних вимог з викладених у відзиві підстав та просив розглянути справу без участі представника [PERSON] міської ради. В судовому засіданні третя особа [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд задовольнити позов [PERSON] З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення позивача та його представника, третьої особи, свідків, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у\~Конституції України\~(ст. 55),\~Цивільному кодексі України\~(ст. 16),\~Цивільному процесуальному кодексу України\~(ст. 4). Згідно зі\~ст.\~13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням вимог ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.11.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харків, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №162886 від 23.11.2002 року. [PERSON] на підставі договору дарування від 18.12.1996 року, посвідченого Дванадцятою [PERSON] державною нотаріальною конторою, на праві власності належить 2/3 частки житлового будинку літ. "А1", загальною площею 110,1 кв.м., житловою площею 56,1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами. [PERSON] після одруження зі [PERSON] з 21.01.2010 року зареєстрований в [INFO]. 11.11.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 567653 від 11.11.2016 року, виданому [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні їй на праві власності 2/3 частини житлового будинку № 3 по пров. Кронштадському в м. Харкові та на банківській вклади в ПАТ "Мегабанк", ПАТ "Укрсиббанк", ПАТ КБ "ПриватБанк". Згідно відповіді на запит суду з Дванадцятої [PERSON] державної контори від 13.11.2018 року за № 3888/01-16, після померлої 11.11.2016 року [PERSON], [INFO], яка мешкала за адресою м. Харків, пров. Кронштадський, буд. 3, заведено спадкову справу № 1001/2016, що містить заяву від 05.12.2016 року чоловіка спадкодавиці [PERSON], який зареєстрований в [INFO], про прийняття спадщини за законом. Інші заяви про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили. 01.06.2017 року чоловіку спадкодавиці [PERSON], який мешкає в м. Харкові, пров. Кронштадський, буд. 3, було видано свідоцтво про право власності за р. 1-222,, на 1/2 частку грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсацією, що знаходяться у ПАТ "Мегабанк", ПАТ "Укрсиббанк", ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідно до ст. 63 СК України, як пережившему чоловіку [PERSON] 01.06.2017 року чоловіку спадкодавиці [PERSON], який мешкає в м. Харкові, пров. Кронштадський, буд. 3, було видано свідоцтво про право власності за р. 1-226, на 1/4 частку грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсацією, що знаходяться у ПАТ "Мегабанк", ПАТ "Укрсиббанк", ПАТ КБ "ПриватБанк", а 1/4 частка цих вкладів залишена відкритою для сина спадкодавиці [PERSON], який фактично прийняв спадщину. [PERSON] вказує, що з 2002 року з часу його одруження зі [PERSON] та проживання за адресою [INFO], разом з ним та [PERSON] проживав однією сім'єю та вів спільне господарство та спільний побут син його дружини від першого шлюбу [PERSON] 02.05.2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 592279, виданому [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину будинку № 3 по вул. Кронштадській в м. Харкові та на банківській вклади в ПАТ "Мегабанк", ПАТ "Укрсиббанк", ПАТ КБ "ПриватБанк", які належали [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Згідно відповіді на запит суду з Дванадцятої [PERSON] державної контори від 13.11.2018 року за № 3888/01-16, після померлого 02.05.2017 року [PERSON], [INFO], який мешкав за адресою: м. Харків, пров. Кронштадський, буд. 3, заведено спадкову справу № 442/2017, що містить заяву від 01.06.2017 року [PERSON], який зареєстрований в [INFO], про прийняття спадщини за законом. Постановою завідувача Дванадцятої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] який мешкає в місті Харкові, пров. Кронштадський, буд. 3, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], [INFO], який помер 02.05.2017 року, оскільки [PERSON] не надав до Дванадцятої [PERSON] державної нотаріальної контори рішення суду про встановлення факту проживання однією сім'єю зі [PERSON] Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», п. 2 слідує, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно із п. 21 даної Постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3\~СК (2947-14) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ст.\~1264\~ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Із п. 23 вищевказаної постанови вбачається, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини спадкоємець має право звернутися у суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] вказує, що з 2002 року з часу проживання за адресою: [INFO], він проживав з померлим [PERSON] однією сім'є, ставився до нього як до сина, коли [PERSON] перебував в місцях позбавлення волі, разом зі [PERSON] готував та відвозив йому передачі, їздив на побачення, у зв'язку із чим, просить суд встановити факт його спільного проживання з померлим [PERSON] з 2002 року, оскільки це має юридичне значення, та від встановлення зазначеного факту залежить його право на спадкове майно після померлого [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно відомостей (Довідки) про склад сім'ї або зареєстровнаих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні від 16.11.2017 року № 3911-11, виданою Адміністрацією Немилянського району, за адресою м. Харків, пров. Кронштадський, буд. 3, постійно проживала та була зареєстрована з 24.05.1974 року по день смерті [PERSON], померла 11.11.2016 року. Разом з нею постійно проживали та були зареєстровані на час її смерті [PERSON] (чоловік), зареєстрований з 21.01.2010 року до цього часу та [PERSON] (син), зареєстрований з 21.05.1996 року, проживав на момент смерті матері сумісно з нею, помер 05.05.2017 року. Інших осіб зареєстрованих не було. Згідно з будинкової книги прописки громадян, що проживають в [INFO], за вказаною адресою були зареєстровані: з 24.05.1974 року по день смерті 11.11.2016 року [PERSON], з 21.05.1996 року по день смерті 02.05.2017 року [PERSON], з 21.01.2010 року та на даний час [PERSON] Таким чином, матеріалами справи спростовується твердження позивача, щодо його реєстрації за адресою: м. Харків, пров. Кронштадський, буд. 3, з 2002 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка третя особа [PERSON] пояснила суду, що дружина [PERSON] - [PERSON] є рідною сестрою її чоловіка. [PERSON] та [PERSON] мешкали в одній половині будинку № 3 по пров. Кронштадському, третя особа з чоловіком в іншій. [PERSON] та [PERSON] почали мешкати у вказаному будинку з 2000 року, в 2002 році вона уклали шлюб. Коли [PERSON] оселився за адресою: м. Харків, пров. Кронштадський, буд. 3, син його дружини від першого шлюбу [PERSON] відбував покарання у виді позбавлення волі. Ще не будучи знайомим зі [PERSON] [PERSON] відвозив йому передачі з продуктами харчування та ліками. Свідок повідомила, що [PERSON] відбував покарання у виді позбавлення волі спочатку з 1999 року по 2003 рік, а потім з 2007 року по 2013 рік. Після відбування покарання, [PERSON] мешкав разом зі [PERSON] та [PERSON] за вищевказаною адресою, також свідок повідомила, що вони у трьох мешкали однією сім'єю, після смерті [PERSON], [PERSON] продовжував проживати однією родиною зі своїм пасинком [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] проживав за адресою: [INFO], приблизно з 2000 року, та перебував у шлюбі з його тіткою [PERSON] Також за цією адресою мешкаю брат свідка [PERSON], який є сином його тітки від першого шлюбу. Свідок вказав, що між [PERSON] та [PERSON] були нормальні стосунки, за життя його тітки вони мешкали у трьох, після її смерті, [PERSON] та [PERSON] залишились мешкати за вказаною адресою у двох до смерті [PERSON] Також свідок вказав, що [PERSON] перебував на утриманні [PERSON], оскільки останній фактично ніде не парцював. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила суду, що знайома з [PERSON] з 2000 року, з того часу як він оселився за адресою: м. Харків, пров. Кронштадський, 3. На час, коли [PERSON] оселився за вищевказаною адресою, син його дружини [PERSON] відбував покарання у виді позбавлення волі, [PERSON] покупав та відвозив йому передачі з продуктами харчування та ліками. Після того, як [PERSON] звільнився, він також оселився за адресою: м. Харків, пров. Кронштадський, буд. 3, де вони проживали однією родиною у трьох. Після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мешкали у двох за вищевказаною адресою, [PERSON] фактично утримував [PERSON], який довго ніде не працював, сплачував комунальні послуги, лікував, та хоча вони готували їжу окремо, покупав продукти харчування, надавав грошові кошти. На підтвердження факту проживання однією сім'єю зі [PERSON], [PERSON] надано до матеріалів справи копію договору-замовлення № 1352/С-2 на поховання КП "Ритуал" ХМР, виписаного на його ім'я та копію листа [PERSON] місцевої прокуратури № 3 від 03.05.2017 року. Статтею 1264 ЦК України, передбачено, що четверту чергу спадкоємців за законом складають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менше, ніж п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю. Слід зауважити, що йдеться про проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, відтак умовою закликання до спадкування таких осіб є сплив п'ятирічного строку ще до дати смерті спадкодавця, а не в один день з нею. Згідно відповіді на запит суду з ДУ "[PERSON] слідчий ізолятор" за № 24633 від 27.12.2018 року, згідно з даними оперативно-довідковою картотеки "[PERSON] слідчий ізолятор" [PERSON], [INFO], утримувався в установі з 20.10.2007 року по 2013 рік. Засуджений 13.08.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 31.08.2018 року. Вибув 23.09.2008 року до Темнівської ВК (№100) Харківської області. Згідно відповіді на запит суду з ДУ "Темнівська виправна колонія (№100)" за № 712/1-541/6р від 06.02.2019 року, [PERSON], [INFO], відбував строк покарання в установі з 23.09.2008 року по 18.10.2013 року. Був засуджений 13.08.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. 18.10.2013 року був звільнений з установи за відбуттям строку покарання. Вибув за адресою: м. Харків, пров. Кронштадський, 3/1. Згідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є\~докази,\~ на підставі\~яких можна\~встановити дійсні \~обставини справи\~(ч.\~1\~ст.\~79\~ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 592279 від 03.05.2017 року, [PERSON] помер 02.05.2017 року, тобто позивачу для отримання права на спадкування за законом в порядку ст. 1264 ЦК України, необхідно встановити факт проживання зі [PERSON] однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто з травня 2012 року. Пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. [PERSON] просить суд встановити факт його проживання однією сім'єю зі [PERSON] з 2002 року, проте, до вступу в дію нового Цивільного Кодексу України, тобто до 01.01.2004 року, встановлення такого факту немає ніякого правового значення, оскільки діючий на той час Цивільний Кодекс\~України від\~1963\~року не передбачав встановлення зазначеного факту. З наданих на запит суду відповідей встановлено, що померлий [PERSON] з 20.10.2007 року по 2008 рік утримувався в ДУ "[PERSON] слідчий ізолятор", з 23.09.2008 року по 18.10.2013 року відбував покарання у виді позбавлення волі в ДУ "Темнівська виправна колонія", у з'вязку з чим у суда відсутні підстави для встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та померлого [PERSON] з листопада 2002 року по 02.05.2017 року та визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки матеріалами справи підтверджено, що на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] не проживали неприривно однією сім'єю не менше як п'ять років. З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю. Враховуючи той факт, що вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно безпосередньо залежить від виникнення у потенційного спадкоємця права на спадкування майна спадкодавця, ці обставини не доведено позивачем під час розгляду справи, тому відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог про визнання за позивачем права власності на 1/3 частину будинку № 3 по пров. Кронштадському в м. Харкові та на грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходяться у ПАТ "Мегабанк", ПАТ "Укрсиббанк", ПАТ КБ "ПриватБанк" після смерті [PERSON] У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. У зв'язку із відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені позивачем, відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed