Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про відшкодування шкоди заподіяної смертю фізичної особи, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.12.2019 року в с. Верхні Петрівці Сторожинецького району Чернівецької області відбулася ДТП, у якій автомобіль «АУДІ 100» реєстраційний номер [NUMBER] допустив наїзд на припаркований автомобіль «Мерседес». Внаслідок ДТП пішоходи, що стояли поруч із припаркованим автомобілем: [PERSON] , [INFO] - помер, а [PERSON] , [INFO] отримав тілесні ушкодження. Оскільки позивачі є батьком та матір`ю загиблого, у зв`язку із його смертю позивачам спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася, зокрема, у втраті годувальника. Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05.10.2020 року по справі №723/630/20 [PERSON] , водія автомобіля «АУДІ 100» реєстрацій номер [NUMBER] , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. 22.07.2020 року відповідно до вимог ст. 33, ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представником за довіреністю [PERSON] було надіслано на поштову адресу AT СГ "ТАС" повідомлення про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами. Відповідачем було відшкодовано страхове відшкодування пов`язане із моральною шкодою [PERSON] (частина відшкодування для батька загиблого) - 16692,00 грн. та [PERSON] (частина відшкодування для батька загиблого) - 16692,00 грн. Позивачами також було подано заяву до Відповідача щодо сплати страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, проте дана виплата не здійснена. Враховуючи вищевикладене позивачі просять стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» на користь [PERSON] 75 144 грн. 00 коп. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника та на користь [PERSON] 75 144 грн. 00 коп. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника. Представник позивачів адвокат Цьвок Б.І. подав клопотання про розгляд справи без позивачів та їх представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча і був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи. Направив на адресу суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позову заперечував, з огляду на недоведеність позивачами факту перебування на утримання загиблого сина та потреби у матеріальній допомозі. Також зазначив, що відповідачем прийнято рішення про виплату позивачам страхової виплати у розмірі 50 076, 00 грн. Відповідно до ст.247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №35. Згідно свідоцтва про народження позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками померлого [PERSON] [INFO] . Згідно вироку Сторожинецького районного суду від 05 жовтня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. 15.12.2019 року приблизно о 21-15 год. обвинувачений [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно несправним автомобілем марки «Audi 100» номерний знак [NUMBER] , рухався в темну пору доби, по автодорозі О 26050 сполученням «Глибока-Буденець-Банилів-Підгірний» в межах населеного пункту с. Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, зі сторони с. Купка в напрямку с. Буденець, на ділянці дороги в зоні дії дорожніх знаків 5.39, 5.35.1, 1.33, 1.32, 5.45, 3.29 Правил дорожнього руху, на швидкості більше 71,5 км/год., що перевищує допустиму 50 км/год. в межах населеного пункту. Проїжджаючи 15 км + 350 м вказаної автодороги, наближаючись до будинку [ADDRESS] , в межах населеного пункту с. Верхні Петрівці, Сторожинецького району, водій [PERSON] , проявивши злочинну недбалість, не врахував дорожньої обстановки, технічний стан транспортного засобу, проявив самовпевненість у виборі безпечної швидкості руху та неуважність до дорожньої обстановки, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме припаркований мікроавтобус марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] та пішоходів, які стояли позаду нього, в результаті чого допустив наїзд на пішоходів із подальшим зіткненням із припаркованим автомобілем марки «Mercedes-Benz». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] , 1971 року народження, у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 849 від 21.01.2020 року спричинено смерть, яка настала від травматичного шоку, який розвинувся внаслідок катотравми у вигляді чисельних зламів кісток скелету. 22.07.2020 року позивачами в особі представника [PERSON] було направлено повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду АТ «СГ`ТАС». До повідомлення були додані заяви на виплату страхового відшкодування [PERSON] , щодо моральної шкоди у розмірі 25038,00 грн. та пов`язане із втратою годувальника (для батьків)- 75114,00 грн . і [PERSON] щодо моральної шкоди у розмірі 25038,00 грн. та пов`язане із втратою годувальника (для батьків)- 75114,00 грн. Відповідно до довідки Верхньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області № 1310 від 02.07.2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] перебували на утриманні свого сина [PERSON] [INFO] , він допомагав їм матеріально до дня смерті. Згідно із ст. 6, 22, п. 23.1. ст. 23 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, ї заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою: працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності і потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого». Відповідно до частини 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання і або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст.1200 Цивільного кодексу України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також: дитина потерпілого, народжена після його смерті шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягла пенсійного віку встановленого законом - довічно: 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п п`яти років після його смерті. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на дату ДТП: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Згідно п.23.1 ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, серед іншого, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до пункту 27.1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо- транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Позивачі є особами,які досягли пенсійного віку і відносяться до непрацездатних осіб. Факт перебування позивачів [PERSON] та [PERSON] на утриманні свого померлого сина [PERSON] підтверджується довідкою Виконавчого комітету Верхньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №1320 від 02.07.2020 року. Пунктом 27.2. статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: "Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону; - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, коленій особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі встановлених законом на день настання страхового випадку". На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4 173,00 грн. Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст.23, 979, 990, 1167, 1187, 1194, 1200 ЦК України, ст. 8 Закону України "Про страхування", ст.ст. 3, 6, 22, 23, 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved