Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради звертаючись в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , з позовом до відповідачів, просить відібрати малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , від матері - [PERSON] та батька - [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини, та, що залишення дитини у батьків є небезпечним для життя та здоров"я дитини. 26 вересня 2019 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. 18 листопада 2019 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні 13.03.2020 позов визнали, проти його задоволення не заперечували. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе винести рішення про задоволення вимог позивача. З досліджених матеріалів справи судом встановлено наступне. Згідно копій свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] , в графі батько та мати зазначені відповідачі - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 11 вересня 2019 року мати відповідача [PERSON] та бабуся малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] звернулася до служби у справах дітей із заявою, в якій повідомила, що квартира [ADDRESS] , де проживає її дочка з дитиною знаходиться в занедбаному стані, дитина голодна, продукти харчування відсутні, а у [PERSON] незв"язна мова, вважає, що її онуці [PERSON] є загроза життю, а тому просить прийняти міри щодо безпеки дитини ( а.с.5). В цей же день, на підставі заяви [PERSON] , завідувачем сектору профілактичної роботи та соціального захисту дітей ССД Новозаводської районної у м. Чернігові ради Поповичем І.М. було проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що у даній квартирі проживає малолітня [PERSON] разом із матір"ю [PERSON] , у квартирі безлад, стіни обдерті та обмальовані, двері в кімнату, на кухню та санвузол відсутні, холодильник відключений, продукти харчування відсутні, санітарний стан квартири не задовільний. За результатом обстеження встановлено, що малолітній [PERSON] не створені умови для проживання та відпочинку, про що складено акт ( а.с.14). 11 вересня 2019 року Новозаводською районною у м. Чернігові радою прийнято рішення №230 "Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] у батьків", в якому зазначено, що у зв"язку із беспосередньою загрозою для житття та здоров"я дитини негайно відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). За повідомленням Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, на [PERSON] , 18.06.2019 було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 184 КУпАП за невиконання нею батьківських обов`язків щодо виховання дітей (а.с. 13). 15 жовтня 2019 року рішенням Новозаводської районної у м. Чернігові ради №245 було затверджено висновок про доцільність відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від матері - [PERSON] та батька - [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав(а.с.36-38). При перегляді зазначеного рішення відносно [PERSON] , за заявою останнього, Новозаводською районною радою у м. Чернігові 24.02.2020 прийнято рішення №43, яким затверджено висновок про доцільність відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від батька - [PERSON] , без позбавлення його батьківських прав ( а.с.70-71). Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частинами 1, 4 статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР №789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі останнім часом належним чином не виконують покладенні на них батьківські обов`язки щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , та враховуючи визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що на даний час є підстави для відібрання малолітньої [PERSON] від батьків, без позбавлення їх батьківських прав та вважає необхідним передати малолітню дитину органу опіки і піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради для вирішення питання подальшого її влаштування. За ч. 3 ст.170 СК України, передбачено, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже, відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав носить тимчасовий характер, та відповідачі мають право в будь-який час ставити перед судом питання про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному її вихованню. На підставі викладеного,

Outcome: approved