Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. У заяві посилається на те, що [INFO] в с. Колосівка Веселинівського району Миколаївської області помер її чоловік [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Зеленівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що 25 червня 2013 року складено актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 грудня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли , зокрема, право власності на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Зеленівської сільської ради Веселинівського району , кадастровий номер 4821780300:02:000:0155, право власності на яку посвідчено Державним Актом 10 квітня 2007 року на підставі розпорядження Веселинівської райдержадміністрації Миколаївської області від 08 грудня 2006 року №464-р, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010701000146. За житття [PERSON] заповіту не залишив, а тому право на спадкування у відповідності із ст.ст. 1223,1261 ЦК України набули вона, як дружина померлого та дочка [PERSON] 08 липня 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину на успадковану земельну ділянку. Оглянувши надані нею документи нотаріус завела спадкову справу за № 56/2019 та відмовила з мотивів недоведеності факту належності правовстановлюючого документа, зокрема Державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 595501 від 10 квітня 2007 року спадкодавцеві, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено "Державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON] ", в той же час, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 грудня 2013 року особисті дані померлого зазначено: " [PERSON] " Через зазначені недоліки нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а тому вона звернувся до суду та просить встановити факт належності вказаного документу [PERSON] 30 липня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до розгляду. Заявниця [PERSON] та представник заявника [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в заяві, просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заявника. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Колосівка Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Зеленівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що 25 червня 2013 року складено актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 грудня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Зеленівської сільської ради Веселинівського району, кадастровий номер 4821780300:02:000:0155, право власності на яку посвідчено Державним Актом від 10 квітня 2007 року на підставі розпорядження Веселинівської райдержадміністрації Миколаївської області від 08 грудня 2006 року №464-р, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010701000146. За житття [PERSON] заповіту не залишив, а тому право на спадкування у відповідності із ст.ст. 1223,1261 ЦК України набули заявниця [PERSON] , як дружина померлого та дочка [PERSON] 08 липня 2019 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину на успадковану земельну ділянку. Оглянувши надані документи нотаріус завела спадкову справу за № 56/2019 та відмовила з мотивів недоведеності факту належності правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право власності на землю серії ЯГ № 595501 від 10 квітня 2007 року спадкодавцеві, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено "Державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON] ", в той же час, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 грудня 2013 року особисті дані померлого зазначено: " [PERSON] " Через зазначені недоліки нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а тому заявниця звернувся до суду та просить встановити факт належності вказаного документу [PERSON] . Відповідно до ч. 1 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 20 грудня 2013 року прізвище ім"я по батькові померлого зазначено " [PERSON] "/а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.04.1948 року прізвище ім"я по батькові покійного [PERSON] зазначено як " [PERSON] "/а.с.8/. Згідно свідоцтва про одруження сер І -Фп [NUMBER] виданого повторно від 30 травня 2001 року прізвище ім"я по батькові покійного [PERSON] зазначено як " [PERSON] "/а.с.15/. Крім того, у свідоцтві про народження [PERSON] ( заінтересованої особи ) виданого повторно 10 липня 2019 року серії [NUMBER] батьком зазначено покійного та прізвище ім"я по батькові вказано як " [PERSON] . Аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що факт належності покійному [PERSON] правовстановлюючого документу є доведеним, а заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суд -

Outcome: approved