Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Івано-Франківського відділення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення відсотків, трьох процентів річних від тіла банківського вкладу, індексу інфляції, а саме 94\~054,80 гривень, що складається з 22,5 процентів річних від тіла банківського вкладу за період від 02 січня 2015 року (з моменту закінчення дії договору) по 15 червня 2015 року, сума в розмірі 20\~342, 47 грн., трьох процентів річних від тіла банківського вкладу за період від 02 січня 2015 року (з моменту закінчення договору) по 15 червня 2015 року в розмірі 2\~712, 33 гривень, індексу інфляції від тіла банківського вкладу за період від 02 січня 2015 року (з моменту закінчення договору) по 15 червня 2015 року від тіла банківського вкладу 71\~000,00 гривень. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві з уточненнями. Представник відповідача в судовому засіданні просив в позові відмовити з підстав, викладених у запереченні на позов.Суду пояснив,що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 "Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення №51 про запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію, код ЄДРПОУ:34047020, МФО: 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133. Окрім того 02.10.2015 року Правлінням Національного банку України винесено постанову про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», а тому просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, на підставі наступного. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 27.12.04.2013 року між [PERSON] та та ПАТ «Дельта Банк» через Івано-Франківське відділення ПАД «Дельта Банк»» укладено договір банківського вкладу «Найкращий від Миколая on line» №20004005268653 (а.с. 9 том.1 ), згідно якого позивач вніс вклад в сумі 200 000 грн. з виплатою 22% річних терміном по 01.01.2015 року. Для захисту своїх законних прав та інтересів позивач звернувся 06.01.2015 р. до ПАТ «Дельта Банк»» про повернення банківського вкладу та процентів (а.с.13-14). Однак банк виплатив тільки суму нарахованих процентів.(а.с.15) Як слідує з наданої відповідачем виписки по договору (а.с.16) та уточнених вимог позивача, йому було повернуто кошти, про що буде зазначено нижче. Такі доводи позивача суд відхиляє виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Положеннями ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» передбачено, що нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом помякшують або скасовують відповідальність. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою\~статті 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до\~статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою\~статті 1060 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Крім того, ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Отже, за змістом наведених норм права зобовязання банку полягає у виплаті володільцеві рахунку грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором. 02.03.2015 року №150 "Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення №51 про запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію, код ЄДРПОУ:34047020, МФО: 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133. 02.10.2015 року Правлінням Національного банку України винесено постанову про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк" Отже, для кредиторів та банку настали правовідносини, які регулюються спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є пріоритетним відносно інших законів у цих правовідносинах. Цим Законом (ст..1) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у звязку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. Судом встановлено, що зазначено вище що позивач є вкладником в банку. Після запровадження ліквідації, йому було повернено вклад в сумі 200000 грн, що підтверджується заявою на виплату переказу (а.с.245). Так, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до\~статті 36\~цього Закону. Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи. Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, та розрахунки з вкладниками врегульовано ст..27, 28 цього Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти. Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий курєр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування. А тому, враховуючи те, що вкладнику було повністю повернуто суму вкладу, суд не вважає обґрунтованими вимоги позивача. При цьому, згідно ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки, інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами, у т.ч. не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку. Щодо черговості та порядку задоволення вимог до банку, то дане питання врегульовано ст..45, 48, 49, 52 цього закону. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення. За вимогами ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вищевказаного, ст.11, 15, 509, 631, 1058, 1060 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Законом України «Про банки і банківську діяльність»,

Outcome: dismissed