Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегарент", [PERSON] - про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 30.08.2011 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Мегарент» було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00003424, відповідно до якого позивач зобовязався передати у розпорядження відповідача 1 обєкт лізингу транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 I Benzin, 2011 року виробництва, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], а відповідач 1 зобовязався прийняти Обєкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невідємну частину Договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 17080,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 3 416,00 доларів США. При цьому [PERSON] виступив поручителем відповідача-1 згідно із умовами поруки зазначеними у Договорі фінансового лізингу, на додаток, відповідач-2 підтверджує ознайомлення з умовами Договору про фінансовий лізинг шляхом підписання цього Договору. Відповідно до умов лізингу, що є невід`ємною частиною договору, відповідач-1 зобовязався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до Плану відшкодування на рахунок, зазначений позивачем у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плані відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Плані відшкодування. Починаючи з листопада 2011 року відповідач 1 почав порушувати свої зобовязання за Договором щодо виплати лізингових платежів, виплачуючи їх з порушенням строків погоджених в Плані відшкодування, а з листопада 2012 року взагалі перестав виконувати свої зобовязання за Договором не сплативши лізингові платежі за листопад 2012 р., грудень 2012 року., січень 2013 р., лютий 2013 р. У зв`язку з простроченням сплати відповідачем 1 лізингових платежів позивачем неодноразово були надіслані нагадування про несплату, разом з останнім нагадуванням відповідачу 1 було направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору. Відповідно до п. 12.13 договору, договір припиняється на 10 робочий день з моменту надіслання письмового повідомлення. Таким чином, датою розірвання договору є 26.03.2013 року. Відповідач 1 всупереч вимог договору не виконав свої зобов'язання зі сплати заборгованості та повернення об`єкту лізингу. У зв`язку з припиненням договору позивач направив відповідачу вимогу про повернення об`єкта лізингу, який є власністю позивача. 30.04.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данчук К.М. було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 57 про повернення Обєкту лізингу. В травні 2013 року відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове повернення Обєкту лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса № 57 від 30.04.2013 року. 17.06.2013 року Обєкт лізингу був вилучений з користування відповідача 1 та переданий позивачу. Враховуючи протиправну поведінку відповідача 1 та його явне небажання виконувати умови Договору, неможливість за рахунок власних виробничих ресурсів стягнути заборгованість за Договором та повернути Обєкт лізингу, який є власністю позивача, та враховуючи спеціалізацію на ринку, позивач з метою забезпечення виконання зобовязань за Договором змушений був звернутись до спеціалізованих організацій ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Юридична фірма «Вернер». Позивач уклав з ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» договір про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 року з метою правового супроводження виконавчого провадження. Загальна вартість послуг ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» становить 28\~466,30 грн. Також, позивач уклав з ТОВ «Юридична фірма «Вернер» договір про надання юридичних послуг № 17/2010 від 09.06.2010 року з метою підготовки процесуальних документів для подання позовної заяви та участі у судових засіданнях по справі. Загальна вартість послуг склала 9\~807,82 грн. Таким чином, розмір реальних збитків, які поніс позивач у зв`язку з примусовим поверненням об`єкту лізингу становить 38\~274,12 грн. Окрім іншого, відповідно до умов п. 8.2.2. Умов лізингу, за порушення своїх зобовязань відповідач 1 був зобовязаний сплатити штрафні санкції розміром у 847,24 грн. Також у звязку із порушенням відповідачем своїх зобовязань за Договором та приписів чинного законодавства, що полягали в ухилянні від повернення Обєкта лізингу після припинення Договору, відповідачем 1 мав сплатити неустойку у розмірі подвійного лізингового платежу (подвійної плати за користування Обєктом лізингу) відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України на суму 32\~859,93 грн. Сума штрафу, неустойки та збитків, завданих відповідачем 1 не сплачена. В звязку із зазначеним позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача збитки за договором про фінансовий лізинг № 00003424 від 30.08.2011 року в розмірі 38\~274,12 грн., штраф у розмірі 847,24 грн. та неустойку в розмірі 32\~859,93 грн. Заочним рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 09.12.2014 року вищезазначений позов було задоволено. В грудні 2014 року ТОВ «Мегарент» звернулось до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року, заочне рішення Соломянського районного суду м. Києва від 09.12.2014 року скасовано, справу призначено до нового розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач ТОВ "Мегарент" в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надавши до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що 17 червня 2015 року о 10 год. 30 хв. У приміщенні Соломянського районного суду м. Києва відбудется інше засідання де представник заявника буде приймати участь. Судом клопотання відхиляється з огляду на те, що розгляд справи, який на думку представника співвідповідача є підставою для відкладення розгляду, відбудеться о 10 год. 30 хв., а розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегарент", [PERSON] - про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг було призначено на 10 годину 00 хв. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подав. За таких обставин повідомлені представником ТОВ "Мегарент" причини неявки визнаються судом неповажними. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 30.08.2011 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Мегарент» було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00003424, відповідно до якого позивач зобовязався передати у розпорядження відповідача 1 обєкт лізингу транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 I Benzin, 2011 року виробництва, шасі [NUMBER], двигун [NUMBER], а відповідач 1 зобовязався прийняти Обєкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невідємну частину Договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 17080,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 3 416,00 доларів США. При цьому [PERSON] виступив поручителем відповідача-1 згідно із умовами поруки зазначеними у Договорі фінансового лізингу, на додаток, відповідач-2 підтверджує ознайомлення з умовами Договору про фінансовий лізинг шляхом підписання цього Договору. Відповідно до умов лізингу, що є невід`ємною частиною договору, відповідач 1 зобов'язаний здійснювати щомісячні лізингові платежі не пізніше 15-го числа кожного місяця, відшкодувати позивачу будь-які витрати повязані з конфіскацією обєкту лізингу, у випадку прострочення виконання зобовязань за Договором сплачувати штрафні санкції. Починаючи з листопада 2011 року відповідач 1 почав порушувати свої зобовязання за Договором щодо виплати лізингових платежів, виплачуючи їх з порушенням строків погоджених в Плані відшкодування, а з листопада 2012 року взагалі перестав виконувати свої зобовязання за Договором не сплативши лізингові платежі за листопад 2012 р., грудень 2012 року., січень 2013 р., лютий 2013 р. У зв`язку з простроченням сплати відповідачем 1 лізингових платежів позивачем неодноразово були надіслані нагадування про несплату. Разом з останнім нагадуванням відповідачу 1 було направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу та повідомлення про відмову від договору. Відповідно до п. 12.13 договору, договір припиняється на 10 робочий день з моменту надіслання письмового повідомлення. Таким чином, датою розірвання договору є 26.03.2013 року. Відповідач 1 всупереч вимог договору не виконав свої зобов'язання зі сплати заборгованості та повернення об`єкту лізингу. У зв`язку з припиненням договору позивач направив відповідачу вимогу про повернення об`єкта лізингу, який є власністю позивача. Встановлено, що 30.04.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данчук К.М. було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 57 про повернення Обєкту лізингу. В травні 2013 року відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове повернення Обєкту лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса № 57 від 30.04.2013 року. 17.06.2013 року Обєкт лізингу був вилучений з користування відповідача 1 та переданий позивачу. Враховуючи протиправну поведінку відповідача 1 та його явне небажання виконувати умови Договору, неможливість за рахунок власних виробничих ресурсів стягнути заборгованість за Договором та повернути Обєкт лізингу, який є власністю позивача, та враховуючи спеціалізацію на ринку, позивач з метою забезпечення виконання зобовязань за Договором змушений був звернутись до спеціалізованих організацій ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Юридична фірма «Вернер». Позивач уклав з ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» договір про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 року з метою правового супроводження виконавчого провадження. Загальна вартість послуг ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» становить 28\~466,30 грн. Також, позивач уклав з ТОВ «Юридична фірма «Вернер» договір про надання юридичних послуг № 17/2010 від 09.06.2010 року з метою підготовки процесуальних документів для подання позовної заяви та участі у судових засіданнях по справі. Загальна вартість послуг склала 9\~807,82 грн. Таким чином, розмір реальних збитків, які поніс позивач у зв`язку з примусовим поверненням об`єкту лізингу становить 38\~274,12 грн. Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦКУ, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦКУ, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п. 4.1. Договору, позивач зберігатиме за собою право власності на Обєкт лізингу, в той час, як відповідач 1 матиме право на експлуатацію Обєкта лізингу впродовж усього строку дії Контракту (окрім випадків коли Позивач матиме право розірвати цей Договір та вимагати повернення Обєкта Лізингу). Пункт 8.2.3. Договору, вказує, що у випадку прострочення сплати лізингового платежу за Договором, до відповідача 1 застосовуються наступні санкції, зокрема, компенсація будь-яких витрат понесених Позивачем та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених відповідачем 1 у відповідності до Договору. Відповідно до п. 16.1. Договору незалежно від завершення виконання цього договору або проведення операцій, запланованих в рамках цього Договору, усі витрати та збитки (включаючи ті з них, що повязані з виплатою гонорарів за юридичні та фінансові консалтингові послуги), завдані у звязку з укладенням або виконанням цього Договору, а також операціям запланованими в рамках виконання цього Договору, відшкодовуються Стороною, яка завдала такі збитки. Також, відповідно до п. 8.2.2. Договору, у випадку прострочення сплати платежу до відповідача 1 застосовуються наступні санкції штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані позивачем: еквівалент 15 доларів США за першу вимогу, еквівалент 20 доларів США за другу вимогу, еквівалент 25 доларів США за третю вимогу (якщо позивач вирішить надіслати таку вимогу). Загалом, відповідно до умов п. 8.2.2. Умов лізингу, за порушення своїх зобовязань відповідач 1 зобовязаний сплатити штрафні санкції у розмірі 847,24 грн. Згідно із п. 3 ч. 1. ст. 611 ЦКУ, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до ст. 549 ЦКУ. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Окрім цього, відповідно до чинного законодавства (ч. 1, ч. 2 ст. 785, ч.2 ст. 805, ст. 806 Цивільного кодексу України, ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» та умов договору відповідачем 1 має бути сплачена неустойка у розмірі подвійного лізингового платежу 32\~859,93 грн. згідно розрахунку, проведеного позивачем. Згідно зі ст. 806 ЦКУ, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦКУ, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених законом. Частина 1 статті 785 ЦК України встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом та вимагати повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках. Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Відповідно до ст. 553 ЦКУ, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Ч. 1 та 2 ст. 554 ЦКУ встановлює, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому, відповідно до ч. 2. ст. 554, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1 Умов поруки передбачених Договором, відповідач 2 несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобовязань відповідача 1 на підставі або у звязку з цим Договором. Згідно п. 2 умов поруки зобовязання відповідача 2 включають, окрім іншого, лізингові платежі, інші платежі,штрафні санкції та відшкодування збитків, що підлягають сплаті Відповідачем 1 у відповідності до положень Договору. Таким чином, відповідач 2 несе солідарну і повну відповідальність за зобовязаннями відповідача 1 згідно із положеннями Договору та приписами чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегарент» та [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків за договором про фінансовий лізинг. У зв'язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд

Outcome: approved