Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також просить встановити опіку над [PERSON], [INFO], призначивши її опікуном. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є рідною тіткою [PERSON], [INFO]. Біологічним батьком дитини був рідний брат позивача [PERSON], який помер [INFO]. За життя брат позивача перебував у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON]. Під час перебування у цивільному шлюбі у них 26.06.2004 року народився син [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON] за згодою батьків дитині було визначено прізвище матері "[PERSON]", а по-батькові "[PERSON]". Сім'я [PERSON] та [PERSON] проживала в с. Зарічани Житомирського району та останні роки вважалася неблагополучною. У зв'язку з цим їх спільна дитина останні роки проживала у сім'ї позивача, яка є також його хрещеною матір'ю. Позивач понад шість років опікується племінником, разом з чоловіком доглядають та утримують його, піклуються про здоров'я і всебічний розвиток намагаються максимально забезпечити всі потреби дитини. [PERSON] проживає разом з сім'єю позивача в с. Зарічани Житомирського району. Відповідач своїх батьківських обов'язків не виконує, свідомо ухиляється від них, не здійснює жодних дій по вихованню та утриманню дитини, зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров'я сина, не дбає про його інтереси. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що вона неодноразово пропонувала відповідачу спілкуватись з дитиною, брати участь у його утриманні та вихованні, однак, відповідач взагалі не бажає виконувати батьківські обов'язки. Після оголошеної перерви у судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.47). Відповідач у судове засідання після оголошеної перерви не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає у повному обсязі (а.с.28). Представник Служби у справах дітей Житомирської районної державної адміністрації у судове у судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просить розглядати справу у відсутності представника (а.с.41). Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, направив висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, згідно поданої заяви просить закінчити розгляд справи у його відсутність (а.с.44). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 17.07.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції (а.с.6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.5). Згідно довідки виконавчого комітету Зарічанської сільської ради №895 від 14.09.2016 року [PERSON] постійно проживає в сім'ї [PERSON] без реєстрації у її будинку за адресою: [ADDRESS] з липня 2010 року по сьогоднішній день (а.с.9). Відповідно до довідки №57 від 13.07.2016 року Зарічанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів [PERSON] навчається в 7 класі Зарічанської ЗОШ І-ІІ ступенів Житомирського району Житомирської області (а.с.8). Як вбачається з характеристики на [PERSON] мати вихованням сина не займається, не цікавиться його успіхами та не відвідує зборів. Вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON] та його тітка [PERSON], які постійно відвідують школу, допомагають у ремонті школи, цікавляться його інтересами і вподобаннями, підтримують і виховують [PERSON] (а.с.7). Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №216 від 01.03.2017 року (а.с.45) [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, у вихованні сина участі не бере, його розвитком, станом здоров'я не цікавиться, матеріальної та будь-якої іншого виду допомоги на утримання не надає. Крім того, [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина, про що написала нотаріально завірену заяву. Виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст.12 "Про охорону дитинства" встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до положень ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, тому позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.1 ст.61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу . Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Враховуючи, що подання органу опіки та піклування про призначення опікуна дитини відсутнє, тому позовна вимога про призначення [PERSON] опікуном не підлягає задоволенню, що не позбавляє права позивача звернутися з письмовою заявою до відповідного органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial