Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій вона просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 09.08.2001 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7904 га (земельні ділянки площею 0,4200 га, площею 0,1247 га та площею 0,2457 га), зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №109 в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області, виданий на підставі рішення XX сесії III демократичного скликання Рахинянської сільської Ради народних депутатів № 111/20-2001 від 25 березня 2001 року, виданий " [PERSON] " належить " [PERSON] ", яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області померла її тітка [PERSON] , яка заповіла все майно їй. Після смерті [PERSON] вона прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця була зареєстрована і проживала разом із нею. 22 вересня 2017 року та 11 травня 2019 року вона подала до нотаріальної кантори заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,4200 га, площею 0,1247 га та площею 0,2457 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області, які перебували в приватній власності спадкодавця, тому що в Державному акті на право власності на землю записано «видано [PERSON] », замість « [PERSON] ». Зазначені розбіжності не дають можливості їй оформити спадщину, а тому вимушена звернутися до суду із даною заявою. Факт того, що вказані земельні ділянки належали [PERSON] можуть підтвердити свідки, явку яких в суді забезпечить. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала, вказала, що вимоги, викладені в ній про встановлення факту просить задовольнити. Повідомила суду, що [PERSON] і [PERSON] - це одна і таж особа. Вони є переселенцями із Польщі, які завжди були [PERSON] , але коли переклали прізвище, всіх записали по-різному. З Польщі прийшло свідоцтво, в якому було вказано « [PERSON] », тому нотаріус переклав як [PERSON] . Представник заінтересованої особи Рахинянської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак просив справу розглядати у їх відсутності.Будь-яких пояснень чи заперечень відносно заяви суду не надав. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 24.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено розглядати справу за правилами окремого провадження і призначити судове засідання з викликом учасників справи. 21 червня 2019 року від заінтересованої особи Рахинянської сільської ради через канцелярію суду надійшла заява вх. №4001/2019 про розгляд справи у їх відсутності (а.с.18). Фактичні обставини, встановлені судом: Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Рахинянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 26.08.2019, [PERSON] померла [INFO] (а.с.4). 22 грудня 2015 року секретарем виконкому Рахинянської сільської ради Гук М.М. був посвідчений заповіт [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №35. Відповідно до заповіту все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом буде мати право і що буде належати їй на момент смерті, майновий комплекс в [ADDRESS] є, заповідає [PERSON] , про що свідчить надана копія дублікату заповіту від 07.07.2017, виданого секретарем виконкому Рахинянської сільської ради Гук М.М. [PERSON] замість втраченого (а.с.5). Відповідно до довідки №517 від 19.06.2017 виконавчого комітету Рахинянської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою в [ADDRESS] разом з племінником [PERSON] з 1952 року по даний час та дружиною племінника [PERSON] з 1953 року по даний час. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався і складався у виконавчому комітеті сільської ради за №35 від 22.12.2015, який незмінний і не скасований (а.с.7). Оскільки на день смерті [PERSON] заявниця [PERSON] була зареєстрована і проживала разом з померлою, тому вважається такою, що спадщину прийняла. Як свідчить довідка №433 від 16.07.2019 виконавчого комітету Рахинянської сільської ради, згідно з рішення сесії Рахинянської сільської ради від 25.03.2001 №111/20-2001, [PERSON] , яка померла [INFO] , були передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,7904 га (земельні ділянки площею 0,4200 га, площею 0,1247 га та площею 0,2457 га) (а.с.25). Однак, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 09.08.2001 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7904 га (земельні ділянки площею 0,4200 га, площею 0,1247 га та площею 0,2457 га), який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №109 в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області та виданий на підставі рішення XX сесії III демократичного скликання Рахинянської сільської Ради народних депутатів № 111/20-2001 від 25 березня 2001 року, в графі ПІБ особи, на ім`я якої він виданий, вказано [PERSON] (а.с.6). У зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 09.08.2001, виданий на ім`я [PERSON] , а заповіт №35, посвідчений 22.12.2015 Рахинянською сільською радою (дублікат заповіту №20, виданий Рахинянською сільською радою 07.07.2017) складений [PERSON] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане на ім`я [PERSON] , державний нотаріус Долинської районної державної нотаріальної контори Дуткевич О.Я. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,4200 га, площею 0,1247 га та площею 0,2457 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с Рахиня Долинського району Івано-Франківської області, про що виніс відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.05.2019 (а.с.8). В судовому засіданні свідок [PERSON] , двоюрідна сестра чоловіка заявниці, вказала суду, що [PERSON] була рідною сестрою її батька. Заміж не виходила. Прізвище її було [PERSON] . Жила в Рахині , мала там земельні діяльнки. [PERSON] для оформлення спадщини необхідно встановити факт, що вищевказаний державний акт, виданий на ім`я [PERSON] , належать [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи відсутність іншої можливості виправити допущені помилки, заявниця [PERSON] змушена звертатися до суду для встановлення факту належності вказаного державного акта саме [PERSON] , померлій [INFO] , щоб в подальшому отримати свідоцтва про спадщину за заповітом на дані земельні ділянки. Оцінка суду: Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Факт того, що заявниця прийняла спадщину в судовому засідання знайшов своє підтвердження, зокрема, відповідно до довідки виконавчого комітету Рахинянської сільської ради №517 від 19.06.2017, вона на день смерті була зареєстрована і проживала разом з померлою [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.1 постанови №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 вищевказаної постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Підтвердженням того, що земельні ділянки площею 0,7904 га (земельні ділянки площею 0,4200 га, площею 0,1247 га та площею 0,2457 га) передані відповідно до рішення сесії Рахинянської сільської ради від 25.03.2001 №111/20-2001 саме [PERSON] , яка згідно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO] , являється довідка №433 від 16.07.2019 виконкому Рахинянської сільської ради. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 09.08.2001, виданому на підставі рішення XX сесії III демократичного скликання Рахинянської сільської Ради народних депутатів № 111/20-2001 від 25 березня 2001 року, в графі ПІБ особи на ім`я [PERSON] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7904 га (земельні ділянки площею 0,4200 га, площею 0,1247 га та площею 0,2457 га), який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №109 в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області, помилково зазначено прізвище власника: замість [PERSON] - [PERSON] . Таким чином, суд приходить до переконання, що факти, викладені заявницею в заяві в обґрунтування своїх вимог і підтверджені нею письмовими доказами, є достовірними, сумніву у суду не викликають, встановлення факту, що має юридичне значення, не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв`язку з чим, вимоги підлягають повному задоволенню. Оскільки оформити спадщину за заповітом на земельні ділянки, а також виправити допущені помилки в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку, що порушене та невизнане право заявниці підлягає захисту у судовому порядку. За таких обставин слід встановити юридичний факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 09.08.2001 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7904 га (земельні ділянки площею 0,4200 га, площею 0,1247 га та площею 0,2457 га), який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №109 в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області та виданий на підставі рішення XX сесії III демократичного скликання Рахинянської сільської Ради народних депутатів № 111/20-2001 від 25 березня 2001 року, дійсно належить померлій [INFO] [PERSON] . На пiдставi викладеного, ст.ст. 12, 81, 315-318 ЦПК України, ст.ст. 16 1268 ЦК України, п.п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення",

Outcome: approved