Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості Свої вимоги мотивував тим, що 01 серпня 2014 року між Кредитної спілки профспілок МВС України та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5400-Д на отримання кредиту у розмірі 20 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31,00 відсотків на рік строком на 24 місяці. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 5400-Д від 01 серпня 2014 року між Кредитною спілкою профспілок МВС України та [PERSON] укладено договір поруки № 2011 від 01 серпня 2014 року. Згідно видаткового касового ордеру від 01 серпня 2014 року позивач перерахував кошти у розмірі 20 000,00 грн. [PERSON] згідно кредитного договору № 5400-Д від 01 серпня 2008 року. У порушення умов договору позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 01 серпня 2016 року у розмірі 31 366 грн. 30 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 15 890,37 грн., заборгованості по процентам у розмірі 7530,75 грн., штрафу у розмірі 7945,18 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 01 серпня 2016 року у розмірі 31 366 грн. 30 коп. та судовий збір. Ухвалою суду від 07 лютого 2017 року до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено [PERSON]. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення, в яких зазначено, що відповідач не був ознайомлений з умовами Кредитного договору, поручився за повернення [PERSON] 20 000,00 грн., проте не був обізнаний про розмір процентів та штрафних санкцій, оскільки позивач не надавав для ознайомлення кредитний договір № 5400-Д від 01 серпня 2014 року. Умовами кредитного дооговору повернення боргу передбачено періодичними платежами, а тому позовна давність обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Зобов"язання поруки залишаються дійсними у межах шестимісячного строку до моменту пред"явлення позову - до 03 лютого 2016 року. За наведеним графіком в Кредитному договорі, починаючи з п. 20 станом на 01 березня 2016 року неповернення кредиту становить у сумі 6770,90 грн.( 1129х5+1125,90). Отже, позовні вимоги визнаються за останні шість місяців, що становить в сумі 6 770,90 грн. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 01 серпня 2014 року між Кредитної спілки профспілок МВС України та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5400-Д на отримання кредиту у розмірі 20 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31,00 відсотків на рік строком на 24 місяці (а.с. 6-10, 11). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 5400-Д від 01 серпня 2014 року між Кредитною спілкою профспілок МВС України та [PERSON] укладено договір поруки № 2011 від 01 серпня 2014 року (а.с. 19). Згідно видаткового касового ордеру від 01 серпня 2014 року позивач перерахував кошти у розмірі 20 000,00 грн. [PERSON] згідно кредитного договору № 5400-Д від 01 серпня 2008 року (а.с.10). 06 липня 2016 року на адресу відповідача було направлено лист - претензію з вимогою про виконання зобов'язань за Кредитним договором № 5400-Д від 01 серпня 2014 року (а.с.28, 29). 19 лютого 2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні позовних вимог Кредитної спілки профспілок МВС України до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (а.с.31-37). Згідно довідки-розрахунку заборгованість за договором № 5400-Д від 01 серпня 2014 року станом на 01 серпня 2016 року становить у розмірі 23 421 грн. 10 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 15 890,37 грн., заборгованості по процентам у розмірі 7530,75 грн. (а.с. 37-38). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Тому станом на 01 серпня 2016 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 15 890,37 грн., заборгованість по відсоткам у розмірі 7 530,75 грн. Представник відповідача в письмових запереченнях зазначив, що відповідача, як поручителя не було ознайомлено із кредитним договором, розміром процентної ставки та штрафними санкціями. Відповідно до п. 7.3 Кредитного договору у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов'язань, встановлених п. 2.3 цього договору до позичальника застосовується штраф у розмірі 50 % від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. Проте згідно п. 1.1 Договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитодавцем відповідати по зобов'язаннях [PERSON] на суму кредиту 20 000,00 грн., що витікають із кредитного договору № 5400-Д від 01 серпня 2014 року укладеного між кредитодавцем та позичальником, з яким поручитель ознайомлений. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Договір поруки № 2011 від 01 серпня 2014 року підписано особисто відповідачем. Згідно з розпискою від 01 серпня 2014 року відповідач, зокрема, надав згоду виступити поручителем по зобов'язанням [PERSON], які виникнуть у нього перед Кредитною спілкою профспілок Міністерства внутрішніх справ України у зв'язку із укладенням Кредитного договору на суму 20 000,00 грн., на строк 24 місяці під 31% річних, за цільовим призначенням кредиту - споживчий (інші потреби) (а.с.24). Однак належними та допустимими доказами які містяться в матеріалах справи спростовується факт не ознайомлення позивачем відповідача із кредитним договором, розміром процентної ставки та штрафними санкціями. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення станом на 01 серпня 2016 року заборгованості за кредитом у розмірі 15 890,37 грн., відсотків у розмірі 7 530,75 грн. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно п. 3.1. Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 31,0 процентів річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності за договором поруки. Відповідно до п. 3.1 Договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також коли Кредитодавець протягом шести місяців з дня настання строку повного виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором не пред'явив вимог до поручителя. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перевіряючи доводи відповідача в частині припинення договору поруки, суд виходить з такого. Як встановлено судом, боржник [PERSON], а відтак і поручитель [PERSON] взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 01 серпня 2016 року, сплачуючи її частинами, щомісячними платежами в сумі 1 129,00 грн., а останній платіж 1 129,90 грн. до 01 числа (включно) кожного календарного місяця, та сплачувати позивачу нараховані проценти за користування кредитом щомісячно до 01-го числа (включно) кожного календарного місяця або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як убачається з кредитного договору та графіка погашення кредиту, чергові платежі позичальник повинен був здійснювати не пізніше 01 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя з урахуванням того, що умови договору поруки від 01 серпня 2014 року про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів з лютого 2015 року, останній платіж ним здійснено 21 січня 2015 року. З позовом до суду кредитор звернувся 03 серпня 2016 року. Отже, до збігу шестимісячного строку з моменту пред'явлення позову (03 серпня 2016 року) та в частині вимог про стягнення заборгованості слід обчислювати нарахування боргових сум, які підлягають стягненню з поручителя. В частині щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів за період, який виник до 03 лютого 2016 року заборгованість не підлягає стягненню з поручителя, оскільки в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України в цій частині вимог порука є припиненою. З урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом та графіку платежу, починаючи з 03 лютого 2016 року з поручителя [PERSON] на користь Кредитної спілки Пофсілок Міністерства внутрішніх справ України слід стягнути: заборгованість по сплаті кредиту за період з 01 лютого по 01 серпня 2016 року в сумі 6 203,70 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 лютого по 01 серпня 2016 року в сумі 567,20 грн. Крім цього, відповідно до п. 7.3 Кредитного договору у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником зобов'язань, встановлених п. 2.3 цього договору до позичальника застосовується штраф у розмірі 50 % від суми фактичного залишку кредиту на дату прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в судовому порядку. Згідно з п. 2.1 Договору поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його використання, за сплату штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих кредитодавцеві невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору. Судом встановлено, що за неналежне виконання умов кредитного договору [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 01 серпня 2016 року становить у розмірі 15 890,37 грн. Оскільки, відповідач несе солідарну відповідальність перед позивачем, зокрема, і за сплату штрафних санкцій, тому є обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу. Судом перевірено розрахунок штрафу та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору і становить у розмірі 7945,18 грн. (15 890,37 грн. х 50%). Отже, позовні вимоги Кредитної спілки профспілок Міністерства внутрішніх справ України до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на користь Кредитної спілки профспілок Міністерства внутрішніх справ України (ЄДРПОУ 25401013, МФО 305749, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул.. Володимирська. 15) заборгованість за кредитним договором № 5400-Д від 01 серпня 2014 року станом на 01 серпня 2016 року у розмірі 14 716 (чотирнадцять тисяча сімсот шістнадцять) грн. 08 коп., що складається із заборгованості за кредитом за період з 01 лютого по 01 серпня 2016 року у розмірі 6 203,70 грн., заборгованості по процентам за період з 01 лютого по 01 серпня 2016 року у розмірі 567,20 грн., штрафу у розмірі 7945,18 грн. В іншій частині позовнох вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1450 грн. 00 коп. (а.с.39), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на момент подачі позовної заяви) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичними особами сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітньої плати (1 378,00 грн.). Оскільки ціна позову складає 31 366,30 грн., а судовий збір в розмірі 1,5 відсотка складає 470,49 грн. (31 366,30 грн. х 1,5 % = 150,00 грн.), що є менше 1 розміру мінімальної заробітньої плати, тому позивачу необхідно було сплатити судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 1 378,00 грн. однак позивачем було переплачено судовий збір на суму 72,00 грн. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за вимоги майнового характеру, виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 14 716,08 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 647,66 грн. (14 716,08 грн. х 100% : 31 366,30 грн. = 47 % х 1 378,00 грн.). Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 647,66 грн.

Outcome: partial