Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позичав свої уточнені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є його рідним братом. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.1998 року і вида ного Другою Сумською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 2-67, від повідач [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував нерухоме майно : житловий будинок „А-1" житловою площею 36, 1 кв. м. з на двірними, господарчими та побутовими будівлями- сарай „Б" , погріб пг , вбиральня „У" , гараж „Д" , огорожа № 1-2 і що знаходяться на вулиці [ADDRESS] на земельній ділянці пло щею 943 кв. м. Однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано на ім'я брата як на « [PERSON] « - тоб то з помилкою в написані прізвища, бо правильно необхідно вважати його прізвище як « [PERSON] « . 01.11.2000 року виїхав тимчасово у Португалію на заробітки, звідки повернувся у серпні 2003 року з значною сумою грошей. Так як не мав свого житла, 12.01.2004 року домовився з братом- [PERSON] про викуп належного йому домоволодіння разом з земельною ділянкою по [ADDRESS] та сплатив за майно 25000 грн., що стано вило тоді 5000 доларів США при інвентарній вартості будинку 17656 грн. У зв»язку з тим, що житловий будинок мав неналежний технічний стан та потребував ремонту, а також що створив нову сім»ю , вирішив добудувати житловий будинок з збільшенням його площі, мансарду, провести водопровід та каналіза цію, облаштувати індивідуальне газове опалення. Тому з братом вирішив, що спочатку перебудує житловий будинок, з здачею його в експлуатацію, а потім буде оформлений та нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу нерухомості. Коли фактично добудував будинок то виявилось, що брат [PERSON] як фізич на особа - підприємець має значний борг по податках і зборах, з нього стягнуті за судовими рішеннями, які оскаржуються в касаційному порядку, грошові кошти і виконавчі документи пред'явлені до виконання , а на майно ФОП [PERSON] накладено арешт державною виконавчої службою. Постановою від 24.12.2012 року у справі № 136/5014/2841/2012 Господарського суду Луганської обла сті ФОП [PERSON] визнаний банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Калініну Вікторію Вікторівну. Згідно до закону, майно банкрута підлягає включенню у ліквідаційну масу та продажу з метою по гашення вимог кредиторів. Враховуючи зазначені обставини чекати результатів розгляду касаційних скарг по справам ФОП [PERSON] не може . А тому з метою захисту свого цивільного права та інтересу, своєї дружини та малолітньої дочки [PERSON] [INFO], вимушений звернутись з даним по зовом до суду. Незважаючи на відсутність нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу житлового будинку та земельної ділянки та розташованих на вул. [ADDRESS] між ним і братом фактично укладений договір і який повністю виконаний, за винятком його нотаріального посві дчення. Оскільки у результаті переробки старої речі (старого будинку) створив нову річ, що підтверджується копіями технічного паспорту на початок реконструкції і на її кінець, здійсненої з дозволу законного власника земельної ділянки . Однак новий житловий будинок не зданий в експлуатацію. Тому вважає що він, позивач, є фактично власником об'єкту незавершеного будівництва у вигляді житлового будинку. Згідно до ч. 1 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на но ву річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч.1 ст. 332 Цивільного кодексу України, переробкою є викорис тання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. Відповідно до ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України, недодержання сторо нами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недій сність, крім випадків, встановлених законом. Згідно до ч. 2 статті 218 Цивільного кодексу України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчи нення, зокрема шляхом прийняття до виконання, такий правочин у разі спору може бути ви знаний судом дійсним. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, на вимогу власника (користува ча) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким встановити факти: - набуття [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.1998 року серія ААР № 449344 , виданого нотаріусом Другої Сумської держнотконтори за реєстраційним № 2-67, права власності на спадкове майно - житловий будинок площею 36,1 кв. м. з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай „Б" , погріб п/г , вбиральня „У" , гараж „Д" , огорожа № 1-2 , що знаходяться по [ADDRESS] - про знаходження на земельній ділянці площею 0,0942 га. ,розташованій за адресою: [ADDRESS] об'єкту незавершеного будівництва : житлового будинку літ. „А" площею 78,9 кв. м. і що складається з приміщення 1 - 6,4 кв. м., приміщення 2 - 7,7 кв. м., приміщення 3 - 22,4 кв. м., приміщення 4 - 9,8 кв. м., приміщення 5 - 5,2 кв. м., приміщення 6 - 16,7 кв. м., приміщення 7 -10,7 кв., мансардного поверху площею 30,6 кв. м., а також господарських будов: сарай літ. „Б", погріб п/г, вбиральня „У", гараж „Д", огорожа № 1-7 та перебудова і реконструкція якого /будинку/ здійснюється [PERSON], а також про : - визнання дійсним договору купівлі продажу житлового будинку площею 36,1 кв. м. з надвірними, господарчими та побутовими будівлями: сарай „Б" , погріб п/г , вбиральня „ У" , гараж „Д" , огорожа № 1-2 і що знаходяться по [ADDRESS] та укладеного 12.01.2004 року між продавцем [PERSON] і покупцем [PERSON] / а.с. 2-5, заява по уточнення позовних вимог від 20.12.2013 р.залучена до матеріалів справи /. У судовому засіданні представник позивача- [PERSON] заявлені вимоги підтримав з зазначених вище підстав і додатково пояснив, що сторони не могли нотаріально оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна і розташованого по [ADDRESS] та належного відповідачу [PERSON] з тих причин, що у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 19.12.1998 р. прізвище власника майна зазначено з помилкою - « [PERSON] « замість правильного « [PERSON] «, згідно даних паспорту останнього. А тому це є підставою для встановлення факту набуття [PERSON] права власності на майно. Також укладений між сторонами 12.01.2004 р. письмовий договір купівлі-продажу нерухомості повністю ними виконано - майно і гроші передано, претензії з цього приводу відсутні. Відповідач [PERSON] не заперечує проти заявленого до нього позову і пояснив суду, що будучи власником домоволодіння по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом продав за укладеним письмовим договором від 12.01.2004 р. нерухоме майно рідному брату - позивачу [PERSON], який за свій кошт здійснив реконструкцію і добудови до будинку, технічно його обладнав. Не могли нотаріально посвідчити угоду про відчуження майна з причин наявності помилки у написанні його прізвища в свідоцтві про право власності на спадщину за заповітом. Третя особа - [PERSON] повідомлялась судовою кореспонденцією про час і день судового засідання. Однак до суду не прибула, що не перешкоджає розгляду справи. Треті особи - Служба у справах дітей Сумської міської ради, арбітражний керуючий - ліквідатор Калініна Вікторія Вікторівна згідно поданих заяв просять розглядати справу у їх відсутність , спір вирішити згідно діючого законодавства. Суд, вислухавши доводи учасників процесу вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. 1. Частина 1 ст. 256 ЦПК України передбачає перелік фактів , що мають юридичне значення і можуть встановлюватись судом. Згідно вимог ч.2 ст. 256 ПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначає п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. за № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення « з наступними змінами і доповненнями, у порядку окремого провадження судами розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Законом , звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.1998 року і вида ного Другою Сумською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 2-67, успадкував нерухоме майно : житловий будинок „А-1" житловою площею 36, 1 кв. м. з на двірними, господарчими та побутовими будівлями- сарай „Б" , погріб пг , вбиральня „У" , гараж „Д" , огорожа № 1-2 і що знаходяться на вулиці [ADDRESS] на земельній ділянці пло щею 943 кв. м. Зазначена обставина підтверджується копіює свідоцтва про право на спадщину / а.с. 13 /. Нобхідно звернути уагу, що зазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано на ім'я « [PERSON] « - тоб то з помилкою в написані прізвища, бо правильно необхідно вважати прізвище спадкоємця як « [PERSON] « , згідно даних його паспорту / а.с.12 /. Власник домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] 12.01.2004 року згідно письмового договору купівлі-продажу, але нотаріально не посвідченого, продав нерухомість брату - позивачу [PERSON] , який самочинно почав будівництво і реконструкцію будинку, з збільшенням його жилої площі, що підтверджується даними старого погашеного і нового технічного паспорту на нерухоме майно . На даний час будівельні роботи по реконструкції домоволодіння не завершені / а.с. 9,10,14-17,19-22/. Як встановлено з пояснень учасників процесу, сторони по справі позбавлені можливості нотаріально оформити і посвідчити договір купівлі-продажу домоволодіння по [ADDRESS] з причин невідповідності написання прізвища власника майна / зазначено « [PERSON] « / у свідоцтві про право на спадщину з прізвищем, зазначеним у його паспорті і де зазначено « як «[PERSON]» . Однак ця обставина не перешкоджає [PERSON] звернутись з заявою до суду про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу для захисту своїх прав власника з метою укладання угоди по відчуженню належного останньому нерухомого майна. Також суд зазначає, що право власності на домоволодіння по [ADDRESS] зареєстроване за відповідачем [PERSON] і законних, майнових прав на яке позивач [PERSON] не має. Тому встановлення фактів: набуття [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.1998 року серія ААР № 449344 права власності на спадкове майно - житловий будинок площею 36,1 кв. м. з надвірними, господарчими будівлями і розташованих по [ADDRESS] ; про знаходження на земельній ділянці площею 0,0942 га., розташованій за адресою: [ADDRESS] об'єкту незавершеного будівництва не породжує для позивача будь-яких юридично-правових наслідків щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав відносно зазначеного нерухомого майна . 2. Щодо вимоги про визнання дійсним договору купівлі- продажу спірного нерухомого майна і розташованого по [ADDRESS] суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку / квартири / або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлено, що 12.01.2004 року між сторонами - позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] як власником домоволодіння по [ADDRESS] укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна- будинку і земельної ділянки, розташованих за вказаною адресою / хоча право власності на земельну ділянку оформлено відчужувачем майна тільки у січні 2007 р., з видачею Державного акту / а.с. 9, 18/. Однак ця угода не відповідає вимогам ст. 657 ЦК України, бо не виконано вимогу щодо обов»язкового нотаріального посвідченню правочину, з подальшою його державною реєстрацією і тільки після вчинення якої виникає право власності на нерухоме майно. А недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору є підставою вважати його нікчемним. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними « , у зв»язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст.ст. 218, 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах по визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню. Але виходячи з підстав заявленої вимоги, її обґрунтування, норми ст.ст. 218, 220 ЦК України, у даному випадку, для вирішення питання визнання дійсності правочину застосовуватись не можуть. Враховуючи зазначені обставини , а також межі заявленої вимоги щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу в частині відчуження тільки будинку по вул. Пушкіна, 76 м Суми , суд не вбачає підстав для задоволення заявленої вимоги. А тому

Outcome: dismissed