Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно вироку Солом"янського районного суду м. Києва від 16.02.2015 року відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Досудовим слідством було встановлено, що відповідач, укладаючи з позивачем угоду від 19.03.2004 року про участь у житловому будівництві, діючи одноосібно як керівник та власник ПП "Клім Білдінг Індастрі", вчинив злочин по відношенню до нього, а саме привласнив кошти у розмірі 42873, 75 грн. злочинним шляхом. Враховуючи те, що відповідач добровільно відшкодувати завдану шкоду не бажає, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 42873, 75 грн., інфляційні втрати у розмірі 73677, 68 грн., 3 % річних у розмірі 11857, 82 грн., пеню у розмірі 23151, 83 грн., моральну шкоду у розмірі 100000, 00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], укладаючи з позивачем [PERSON], угоду від 19.03.2004 року про участь у житловому будівництві, діючи одноосібно як керівник та власник ПП "Клім Білдінг Індастрі", вчинив злочин по відношенню до нього, а саме привласнив кошти у розмірі 42873, 75 грн. злочинним шляхом. Вироком Солом"янського районного суду м. Києва від 16.02.2015 року відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Вирок суду набрав законної сили. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов′язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача у скоєному злочині відносно позивача повністю підтверджується належними доказами. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вироку суду та наданих позивачем документів розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу діями відповідача, становить 42873, 75 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Оскільки відповідачем не доведено, що шкоду заподіяно не з його вини, тому суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальних збитків підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов′язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов′язання, на вимогу кредитора зобов′язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.4 укладеної між сторонами Угоди передбачено, що у разі порушення термінів будівництва більше ніж на три місяці, забудовник сплачує пеню в розмірі 0, 5 % від суми фактично перерахованих грошових коштів за кожний наступний місяць прострочення. З урахуванням вимог діючого законодавства та встановлених при розгляді справи обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині також підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 73677, 68 грн., 3 % річних у розмірі 11857, 82 грн., пеня у розмірі 23151, 83 грн., згідно розрахунку, наданого позивачем. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу діями відповідача було завдано моральну шкоду, що виразилася в тому, що в результаті злочину він отримав моральні страждання, був вимушений тривалий час вирішувати питання повернення коштів, що негативно вплинуло на його фізичний та моральний стан, але разом з тим суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений позивачем, є завищеним і становить 2000, 00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки повністю відповідає стражданням, які він зазнав. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1535, 61 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial