Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

08 липня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд встановити факт спільного її проживання однією сім`єю із [PERSON] з 2013 року по день її смерті [INFO] , та визнати за нею, як спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, право власності на майно спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] : житловий будинок з господарськими спорудами, вартістю 130163,00 гривень, загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , та після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, вартістю 130163,00 гривень, загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] . Позивач зазначає, що [PERSON] була одинокою, коли вона захворіла, вона забрала її в своє домоволодіння, і з 2013 року по день її смерті вони проживали спільно однією сім`єю, вели спільне господарство, вона проводила похорон та поминальні обряди, доглядає за її майном. При зверненні до Піщанської державної нотаріальної контори для одержання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через пропуск строку звернення до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, відсутність матеріалів про родинні зв`язки із спадкодавцем, про що нотаріусом видано відповідну постанову, а тому за захистом своїх прав вона змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 13 липня 2021 року в даній цивільній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гордаш Н.М. в підготовче засідання 26 жовтня 2021 року не з`явились, проте в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання вимог, викладених в позовній заяві. Відповідач Піщанська селищна рада Вінницької області в підготовче засідання 26 жовтня 2021 року повноважного представника не направив, проте, на адресу суду надійшла заява селищного голови Піщанської селищної ради Вінницької області Крижанівського О., в якій зазначено, що Піщанська селищна рада позовні вимоги визнає та просить розглядати справу без участі представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.5). Відповідно до довідки Комунального підприємства "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 942-15 від 17 березня 2021 року, згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року за [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 24 квітня 1987 року, посвідченого Державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Р№450, зареєстровано 18 травня 1987 року в Тульчинському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №ФН-2 під реєстровим № 925 житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6) З копії договору дарування від 24 квітня 1987 року, посвідченого державного нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 450, вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] жилий будинок, з відповідними службовими приміщеннями, що знаходиться в смт. Піщанка, по вул. Чапаєва , за номером вісім, на присадибній ділянці присадибних земель колгоспу ім. Щорса, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Піщанською селищною радою народних депутатів 12 грудня 1986 року, зареєстрованого в Тульчинському інвентарбюро 12 грудня 1986 року Р№ 925 (а.с.57-58) Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , копія якого долучена до позовної заяви, вказаний житловий будинок, загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м, зазначений в технічному паспорті під літ. "А" та господарські будівлі та споруди біля нього, зокрема, веранда зазначена в технічному паспорті під літ. "а", вхідний майданчик під літ. "а1", сарай під літ. "Б", сарай під літ. "В", погріб під літ. "П", були побудовані в 1969 році (а.с.7-11). 26 травня 2021 року державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шигидою І.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , з тих підстав, що [PERSON] відповідно до довідки Піщанської селищної ради Вінницької області від 17 березня 2021 року проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] з 2013 року однією сім`єю, проте заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подала, та не надала оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, на підставі яких видається свідоцтво про право на спадщину (а.с.13). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачає, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до довідки Піщанської селищної ради Вінницької області від 17 березня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , проживала за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , з 2013 року і до дня смерті [PERSON] [INFO] , вони разом вели спільне господарство (а.с.12) Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У п. 6 рішення від 3 червня 1999 р. № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 552/196/20 в постанові від 27 травня 2021 року зазначив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності СК України. Суд на підставі поданих сторонами та оцінених під час судового розгляду доказів, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в даній частині та вважає за можливе встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2013 року по день її смерті, оскільки судом встановлено, що вказані особи, які не перебуваючи у безпосередніх родинних зв`язках, постійно мешкали разом за адресою проживання позивача по [ADDRESS] з 2013 року та вели спільне господарство, та дані обставин не заперечувалися під час судового розгляду та були визнанні відповідачем. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Досліджені судом докази підтверджують та встановленні судом обставини дають підстави вважати, що позивач [PERSON] являється особою, яка проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та відповідно є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом на її майно. З даних, які містяться в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66758339 від 07 жовтня 2021 року судом встановлено, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, та свідоцтва про право на спадщину на її майно не видавалися (а.с.72). З інформації, яка міститься в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори ) № 64903090 від 26 травня 2021 року судом встановлено, що 15 серпня 2012 року Приватним нотаріусом Піщанського районного нотаріального округу Дорошенко Н.І. було посвідчено заповіт [PERSON] , який було скасовано за її ж заявою № 56251102 від 01 липня 2014 року, що підтверджується також наданими суду копіями заповіту [PERSON] від 15 серпня 2012 року, заяви від 01 липня 2014 року, та витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі скасування заповіту (а.с.15, 74-76) Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин, враховуючи, що судом встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , постійно проживала із спадкодавцем на день відкриття спадщини та є такою, що прийняла спадщину, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в тому числі тих, які мають право на обов`язкову частку в спадщині судом не встановлено, беручи до уваги, що оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця на спадкове майно відсутні і нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з цієї підстави, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судові витрати по справі позивач просить залишити за ним та з відповідача не стягувати. На підставі наведеного та

Outcome: approved