Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати п.84 ст.14 установчого договору та п.4.5., 4.6 статуту СЗАТ «Колос» недійсним в частині визнання [PERSON], померлої [INFO] року, засновником товариства шляхом внесення земельного сертифікату на право на земельну частку (пай), визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є онукою і єдиною спадкоємицею майна за заповітом своєї бабусі [PERSON], яка померла [INFO] року. За життя вона була власником сертифікату серії [NUMBER], виданого 19.01.2000 року який посвідчував її право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Україна» розміром 7,91 в умовних кадастрових гектарах з земель Гур'єво-Козачанської сільської ради. Звернувшись за юридичною консультацією їй стало відомо, що успадкований нею земельний пай після смерті матері внесений до статутного фонду ЗАТ «Колос». Надати сертифікат для переоформлення нотаріусу вона не може, оскільки оригінал сертифікату знаходиться в кримінальній справі, слідство по якій ще триває. До моменту смерті спадкодавець розповідала їй, що її земельний пай орендується вказаним підприємством, за що була сплачена орендна плата, а саме у лютому 2000 року сертифікат було передано на відповідальне зберігання голові правління КСП «Україна» [PERSON], про що була складена відповідна розписка. Про те, що її померлий чоловік став засновником ЗАТ «Колос» їй стало відомо з пояснень юристів, які займаються поверненням сертифікатів, оскільки вона ніякої угоди про відчуження земельної частки (паю) не укладала, акту прийому-передачі сертифікату не підписувала, у жодних зборах засновників ЗАТ "Колос" не приймала участі, а отриману в 2000-2001 р.р. товарну продукцію вважала платою за оренду землі. Акції (сертифікати акцій) ЗАТ "Колос" у якості оплати переданого до статутного фонду земельного паю вона також не отримувала і невидача акцій є порушенням ч.2 ст. 27 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, що діяла на момент реєстрації товариства, яка передбачала, що не пізніше ніж через 6 місяців після реєстрації випуску акцій товариство зобов'язано видати акціонерам акції. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Від представника відповідача СЗАТ «Колос» [PERSON] також надійшла письмова заява про згоду з позовними вимогами та про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи - Золочівської РДА Харківської області, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 28.05.2011 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року у віці 83 років (а.с.9). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З наданої суду копії заповіту, складеного в с. Гур'їв-Козачок Золочівського району Харківської області 23.06.1997 року вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого не складалося заповіла [PERSON] (а.с.8) Позивачка [PERSON] являється онукою спадкодавиці [PERSON], що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] та матері позивачки [PERSON], свідоцтво про народження серія [NUMBER] 08 листопада 2011 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від [PERSON]. Її заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2011 рік за №784 та заведено спадкову справу №345/2011. Більше заяв про прийняття спадщини чи відмову від неї, тощо не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно матеріалів вказаної спадкової справи, наявний заповіт [PERSON], посвідчений [PERSON] секретарем виконавчого комітету Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області від 23.06.1997 року за реєстровим №49. Вищенаведене вбачається із наданої суду інформації Золочівської держнотконтори від 07.02.2017 року та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру про наявність спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину та про наявність заповітів №№46760929, 46760930 (а.с. 59,60,61). Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.06.2017 року, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на право на земельну часту (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 7,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.131). З матеріалів справи вбачається, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрованого 19 січня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] [PERSON] належала земельна частка (пай), яка перебуває в колективній власності КСП "Україна", розміром 7,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (а.с.6). Зазначена земельна частка (пай) передано до статуту СЗАТ "Колос" (а. с. 7, 18-22). Постанова Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року «Про порядок державної реєстрації суб'єктів господарської діяльності», яка діяла на момент створення ЗАО «Колос», в п. 5 зазначає, коли власником суб'єкта підприємницької діяльності є фізична особа( фізичні особи), їх підписи на установчих документах засвідчуються нотаріусом, чого не було зроблено при створенні вказаного товариства, доказом чого є установчий договір та Статут вказаного товариства . Стаття 153 ЦК України також містить норму про те, що договір про створення акціонерного товариства у разі створення фізичними особами , підлягає нотаріальному посвідченню Відповідно до пункту 3 Указу Президенту України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»№ 666-84 від 10.11.1994 року, що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Згідно з частиною 2 пункту 4 зазначеного Указу Президента України № 666-84 саме власники земельних ділянок можуть добровільно створювати на базі належних їм земельних ділянок спільні сільськогосподарські товариства, передавати ці ділянки у спадщину, дарувати, обмінювати, здавати в оренду і продавати громадянам України без зміни цільового призначення . Як зазначає Верховний Суд України в постанові від 11.11.2008 року по справі про спонукання переоформити сертифікати № 47/362-04 , аналіз положень пункту 3 та частини 2 пункту 4 даного Указу Президента України дає підстави стверджувати, що для сертифікатів, які посвідчують право на земельну частку(пай), встановлено обмежений режим цивільного обігу , оскільки такі сертифікати можуть бути лише об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відтак, діюче на момент створення ЗАТ «Колос» законодавство не передбачало можливості передачі у власність товариства права на земельну частку (пай), внесене як вклад до статутного фонду товариства його засновником і визнання за ЗАТ «Колос » права власності на 190 сертифікатів на право на земельну частку (пай) є порушенням норм Указу Президента України № 666-84 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва». Указ Президента України «Про захист прав власників земельних часток (паїв)» від 21.04.1998 року № 332/98 та «Порядок посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та прав на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом », що затверджений Наказом Мінюсту і Держкомзему від 06.06.1996 року, передбачав те, що передача громадянином свого права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у власність іншій фізичній та юридичній особі є самостійним видом відчуження, і згідно Указу Президента України «Про захист прав власників земельних часток (паїв)» від 21.04.1998 року № 332/98 та «Порядком посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та прав на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом », що затверджений Наказом Мінюсту і Держкомзему від 06.06.1996 року, встановлено, що договір відчуження права на земельну частку (пай) повинен посвідчуватися нотаріально і згідно ст.34 ,36 Закону «Про нотаріат», у редакції, що діяла на момент передачі права до статутного фонду, така нотаріальна дія письмово повинна була бути вчинена державним або приватним нотаріусом. Висновок ЗАТ «Колос» про те, що на момент створення СЗАТ «Колос» внесення права на земельну частку (пай) у якості внеску до статутного фонду було правомірним та законним шляхом підписання актів прийому-передачі земельних ділянок не є нотаріально посвідченою угодою про відчуження права на земельну частку (пай), в розумінні вищевказаних нормативних актів і даний висновок є наслідком невірного трактування норм матеріального права Статті 42 та 52 Закону «Про нотаріат» передбачають, що усі нотаріальні дії реєструються у реєстрах нотаріальних дій та зазначає, що всі нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі необхідних документів, та п.19 Інструкції містить норму про необхідність реєстрації всіх нотаріальних дій, ( в тому числі і засвідчення справжності підпису на документах ), які вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів, в реєстрах для реєстрі нотаріальних дій , а п.15 Інструкції зазначає про те, що нотаріальні та прирівняні до них дії, вчинені з порушення встановлених правил є недійсними. Згідно довідки Гур'єво- Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області журнали ведення нотаріальних дій за період з 01.02.2000 по 01.05.2000 р. не містять посвідчувальних та реєстраційних записів щодо посвідчення підписів засновників , в тому числі спадкодавцями на будь яких документах. Оскільки передача громадянином свого права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у власність іншій фізичній та юридичній особі є самостійним видом відчуження, то згідно Указу Президента України «Про захист прав власників земельних часток (паїв)»від 21.04.1998 року № 332/98 та «Порядком посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та прав на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом», що затверджений Наказом Мінюсту і Держкомзему від 06.06.1996 року, встановлено , що договір відчуження права на земельну частку (пай) повинен посвідчуватися нотаріально і згідно ст.ст.34 ,36 Закону «Про нотаріат», у редакції, що діяла на момент передачі права до статутного фонду, така нотаріальна дія письмово повинна була бути вчинена державним або приватним нотаріусом. Акт прийому-передачі земельних ділянок не є нотаріально посвідченою угодою про відчуження права на земельну частку (пай), в розумінні вищевказаних нормативних актів. Згідно ст.37 Закону «Про нотаріат» в редакції, що діяла на момент складання актів прийому-передачі у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських рад народних депутатів вчиняють наступні нотаріальні дії: -вживають заходи до охорони спадкового майна -накладають та знімають заборону відчуження жилого будинку, квартири ,дачі, садового будинку, гаража ,земельної ділянки ,іншого нерухомого майна, -посвідчують заповіти -посвідчують доручення -засвідчують вірність копія документів та виписок з них -засвідчують справжність підпису на документах. Стаття 42 та 52 Закону «Про нотаріат» передбачає, що усі нотаріальні дії реєструються у реєстрах нотаріальних дій та зазначає, що всі нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі необхідних документів. Проте, докази того, що справжність підпису [PERSON] була встановлена нотаріально, що було занесено до реєстру нотаріальних дій, та у зв'язку з чим було сплачено державне мито, відсутні. Постановою Верховного суду України по справі № 47/362-04 від 11.11.2008 року визначено, що зобов'язання Золочівської районної державної адміністрації переоформити на ім'я СЗАТ «Колос» належні його засновникам сертифікати на право на земельну частку (пай) безпідставно позбавить вказаних осіб встановленого права на отримання земельної частки в приватну власність. За таких обставин суд доходить висновку, що позивач, звернувшись до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є такою, що прийняла спадщину за заповітом після бабусі [PERSON] померлої [INFO] року, але в зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], не має іншої можливості оформити спадщину та захистити право власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved