Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У вересні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 26 вересня 2016 року позовні вимоги [PERSON] були роз'єднані в самостійні провадження та справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя передано на авторозподіл автоматизованою системою документообігу суду. З огляду на вищевикладене, суд розглядає лише позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Під час розгляду справи по суті позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позовні вимоги мотивовано тим, що 08 червня 2003 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 877. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач працює психологом в ТОВ «Центр медичної реабілітації та спортивної медицини» та отримує мінімальну заробітню плату. В зв'язку з цим, вона не має змоги самостійно та в повному обсязі забезпечувати елементарні потреби їх дитини. Відповідач працює лікарем-ортопедом-травматологом в міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги у м. Вінниці та отримує постійний регулярний дохід. Також, позивач зазначає, що [PERSON] працює травматологом у медичному центрі «Статус», інших дітей, чи непрацездатних дружини, батьків немає. Оскільки їх син має проблеми із здоров'ям; потребує витрат на одяг, навчання, харчування, розвиток, а дохід позивача є незначним, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? від всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явдення позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов з заявою про зменшення розміру позовних вимог підтримали, посилаючись на обставини, викладені в них. Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представника [PERSON] в судовому засіданні позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], відповідача [PERSON], його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про одруження серії 1-АМ № 096288, виданого 08.06.2003 року, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.06.2003 року у міському відділі РАГС управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 877. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 6). З свідоцтва про народження серії І-АМ № 048477, виданого 15.08.2006 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до довідки МКП "ЖЕК № 6" № 984 від 12.08.2016 року, судом встановлено, що син зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою: вул. 600-річчя, 32, кв. 54, м. Вінниця (а.с. 8). Матеріалами справи встановлено, що позивач працює психологом в ТОВ "Центр медичної реабілітації та спортивної медицини" і отримує низьку заробітню плату (а.с. 9). Також з консультаційного висновку спеціаліста (а.с. 10) та консультаційного заключення офтальмолога (а.с. 11) вбачається, що син сторін [PERSON] має ряд захворювань, які потребують лікування, тобто позивач несе значні витрати на лікування сина. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що син сторін проживає разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою, працює в міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги на посаді лікаря-ортопеда-травматолога та у медичному центрі «Статус» на посаді травматолога, інших утриманців не має. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітнього [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 05.09.2016 року. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути - 551,20 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved