Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

24 лютого 2017 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вказаним позовом, відповідно до якого просив суд установити факт належності житлового будинку 38 з господарськими будівлями позначених в схематичному плані: житловий будинок А-1, веранда а, сараї Б, "В", гараж "Г", погріб Пг, вбиральня У, та огорожа №, - по вулиці Сіверська в с. Івот Шосткинського району Сумської області, - на праві власності [PERSON], померлій 04 жовтня 2009 року, а також визнати за позивачем право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за заповітом після її смерті. В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на це майно та неможливість оформлення ним своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву, згідно з якою проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 жовтня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 9/. За життя [PERSON] належав житловий будинок № 38 з господарськими будівлями, позначеними на схематичному плані: житловий будинок А-1, веранда а, сараї Б, "В", гараж "Г", погріб Пг, вбиральня У, та огорожа №, - по вулиці Сіверська в с. Івот Шосткинського району Сумської області. Проте [PERSON] не встигла отримати правовстановлюючи документи та зареєструвати своє право власності на цей житловий будинок. На час будівництва спірного будинку до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі Вказівки № 112/5), а згодом аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Івотської сільської ради Шосткинського району Сумської області №487 від 06.12.2016р./а.с. 10/, згідно з записами погосподарської книги Івотської сільської ради № 3 житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою: Сумська область, Шосткинський район, с. Івот, вул. Сіверська, належав спадкодавцю [PERSON] При цьому, вказаний будинок розташований на земельній ділянці, площею 0.03га, яка належала на праві власності спадкодавцю згідно з державним актом про право приватної власності на землю сер.СМ № 02425, виданим на підставі рішення Івотської сільської ради від 19.09.2002р. /а.с. 11/. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині установлення факту належності житлового будинку № 38 з господарськими будівлями, позначеними на схематичному плані: житловий будинок А-1, веранда а, сараї Б, "В", гараж "Г", погріб Пг, вбиральня У, та огорожа №, - по вулиці Сіверська в с. Івот Шосткинського району Сумської області, на праві власності [PERSON], померлої 04 жовтня 2009 року, підлягають задоволенню. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. За життя [PERSON] заповідала все своє майно сину - [PERSON] згідно із заповітом, посвідченим Івотською сільською радою Шосткинського району 20.07.2000 року за реєстровим № 69 /а.с. 8/. Цей заповіт не змінений, не скасований та не визнаний недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Івотської сільської ради Шосткинського району Сумської області № 487 від 06.12.2016р. /а.с.10/ на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON]С.) у спірному житловому будинку разом із спадкодавцем був зареєстрований її син - позивач по справі, який в силу вимог ст. ст. 29, 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] Позивач, будучи спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на своє імя на спірний житловий будинок, але нотаріус відмовив йому у видачі цього свідоцтва, в звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У даному випадку у позивача відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця на спірний житловий будинок, що свідчить про неможливість отримання ним свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке його право має бути захищено в судовому порядку. На підставі вищевикладеного суд вважає можливим позов задовольнити. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними.

Outcome: approved