Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування та отримання свідоцтва про право власності, мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входять: земельна ділянка [NUMBER], площею 2,3121 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельна ділянка під багаторічними насадженнями [NUMBER],площею 0,7925 га, що розташовані на території Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Позивач є єдиною спадкоємицею померлої за заповітом. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, в тому числі тих, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, у померлої немає. Про прийняття спадщини позивач у встановлений чинним законодавством строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, як зазначила в позовній заяві позивач, при зверненні до нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому порядку, позивачеві було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме: державного акту про право власності на земельні ділянки. В зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не встигла отримати державні акти на вказані земельні ділянки, перед позивачем постала необхідність в порядку захисту її спадкових прав звернутися з позовом про визнання права на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтв про право власності на земельні ділянки. А тому позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 2,3121 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельну ділянку під багаторічними насадженнями [NUMBER], площею 0,7925 га, що розташовані на території Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, викладене в позовній заяві підтвердила. Представник відповідача Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Як зазначено позивачем, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входять: земельна ділянка [NUMBER], площею 2,3121 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельна ділянка під багаторічними насадженнями [NUMBER],площею 0,7925 га, що розташовані на території Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Позивач є єдиною спадкоємицею померлої за заповітом. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, в тому числі тих, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, у померлої немає, що підтверджується копією заповіту та довідками виконкому Бронницької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 02 грудня 2013 року №1444 та №1447 (а.с.6,7,12). Про прийняття спадщини позивач у встановлений чинним законодавством строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що свідчить її копія та оглянута в судовому засіданні копія спадкової справи (а.с.11). Належність померлій [PERSON] вищезазначених земельних ділянок підтверджується розпорядженням Могилів-Подільської райдержадміністрації від 20.04.2004 року №164 «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю на території Бронницької сільської ради» та додатків до нього «Список громадян на виготовлення державних актів на право власності на частку (пай) по рільних землях на території Бронницької сільської ради» та «Список громадян на виготовлення державних актів на право власності на частку (пай) по багаторічних насадженнях на території Бронницької сільської ради» (а.с.15,16-17,18-19). Проте, як вбачається з листів Управління Держземагенства у Могилів-Подільському районі Вінницької області від 07 лютого 2014 року №228 та від 24 січня 2014 року №01-30/134 (а.с.13,14), в зв'язку зі смертю [PERSON] державний акт на дані земельні ділянки не виготовлявся та не видавався. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 лютого 2014 року №02-31/107 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки така дія можлива лише при наявності правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (а.с.10). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст. 25 Земельного Кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст.152 ЗК України. Відповідно до п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року N 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року N 509-VI). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Однак з 01.01.2013 року поняття державного акту, як документу, що посвідчує право власності відсутнє у Земельному кодексі України, і державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на земельну ділянку реєструється у державному реєстрі прав із видачею свідоцтва про право власності. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене та те, що померла [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації, проте державних актів на земельні ділянки не отримала, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право в порядку спадкування за заповітом на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на зазначені вище земельні ділянки. На підставі ст. 25, 81, 125, 152 Земельного Кодексу України, ст. 1218, 1225 ЦК України, та

Outcome: approved