Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить скасувати санітарно-гігієнічну характеристику про умови праці [PERSON] за №2/2-11-3/3195, складену Криворізьким міжміським управлінням Головного Управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області від 16.07.2015 року, висновок ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини (далі - Українського НДІ промислової медицини) від 14.03.2017 на підставі протоколу №311 про встановлення професійного захворювання [PERSON], акт розслідування професійного захворювання форми П-4 від 14.04.2017 року. В обґрунтування позову зазначає, що висновком ЛЕК Українського НДІ промислової медицини 14.03.2017 [PERSON] встановлені професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) та радикулопатія попереково-крижова та шийна. Професійні захворювання встановлені на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці складеної Криворізьким міжміським управлінням Головного Управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області за №2/2-11-3/3195 від 16.07.2015 року. Відповідно до висновку ЛЕК було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання від 14.04.2017 за формою П-4. Зазначив, що представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області підписав вказаний Акт з окремою думкою, оскільки вважав випадок не страховим, а доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики від 16.07.2015 складені з порушенням чинного законодавства України. Зазначає, що санітарно-гігієнічна характеристика про умови праці [PERSON] складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004, а саме: її складання здійснено без комісійного обстеження підприємства та за відсутності акту санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о; внесені показники важкості праці, які не підтверджені даними лабораторних досліджень на робочому місці [PERSON], характеристика важкості праці за період роботи [PERSON] з 1995 по 2005 роки зроблена на підставі карт умов праці за результатами їх атестації, але при виконанні робіт чоловіками. Примірник санітарно-гігієнічної характеристики не був наданий відділенню Фонду та підприємству, що не надало змогу своєчасно вжити заходів щодо усунення порушень. Вказує, що зазначені порушення привели до необ'єктивності в оцінці умов праці та подальшій помилці при встановленні професійного характеру захворювання, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових інтересів, задля отримання підстави для проведення повторного розслідування страхового випадку. Відповідач - Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не погодившись із позовом подав до суду письмовий відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці [PERSON] складена Криворізьким міжміським управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області, відповідачем було складено лише доповнення №92/4.6-5 від 16.01.2017 року, тому вважає, що належним відповідачем у даному випадку повинен бути територіальний орган Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, до якого перейшли всі документи, архіви територіальних органів Держсанепідемслужби щодо їх діяльності до моменту реорганізації. Зазначив, що санітарно-гігієнічну характеристику про умови праці [PERSON] складено у відповідності до вимог діючого законодавства України. Крім того вказав, що Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оскаржувати санітарно-гігієнічну характеристику. Щодо позовних вимогти частині скасування висновку ЛЕК зазначив, що даний документ складено Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини відповідно до вимог діючого законодавства. Щодо скасування акту професійного захворювання зазначив, що Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати змісті вказаного акту. Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Лутоніна Н.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача - Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Гак С.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Представник відповідача Українського науково-дослідного інституту промислової медицини не погодившись із позовом подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представник третьої особи, проти задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004р. №614 затверджено Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці (далі за текстом - Порядок), який було прийнято на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1112 «Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві». Пунктом 1.3 Порядку визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння). Згідно п.1.4 Порядку санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ. Згідно п. 1.5. Порядку підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 №160 "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах". Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. Відповідно до п.1.14 Порядку для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі) для надання необхідних документів за встановленою формою (Додаток 3). Термін надання документів не повинен перевищувати 15 робочих днів з часу отримання офіційного запиту від головного державного санітарного лікаря. Матеріали подаються до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби із супровідним листом. Пунктом 1.17 Порядку визначено, що документи згідно з додатком 3 роботодавець (уповноважений ним орган) (особа), а в разі ліквідації підприємства його правонаступник (особа) узгоджує з робочим органом виконавчої дирекції Фонду, а також з профспілковою організацією підприємства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 "Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві". Після отримання вказаних документів заклад державної санітарно-епідеміологічної служби проводить обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця (п.1.18) та в подальшому комісія складає акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315-/0. З актом ознайомлюють працівника, робоче місце якого обстежувалось, що засвідчується його підписом (п.1.19 Порядку). Відповідно до п. 1.20 Порядку заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акта всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4. Пунктом 1.23 Порядку визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби. Відповідно до п. Порядку 1.26. у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку. З матеріалів справи встановлено, що 16.07.2015 року Криворізьким міськрайонним управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області було складено «Санітарно-гігієнічну характеристику умов праці» [PERSON], вих. № 2/2-11-3/3195 від 16.07.2015 року. 16 січня 2017 року начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за вих. №92/4.6-5 на адресу ДУ « Український НДІ промислової медицини» на запит за №08/21-1647 від 08.08.2016 року надано інформацію щодо параметрів важкості праці та загальної вібрації на робочому місці [PERSON] за період її роботи в професії «Машиніст конвеєра» на ДСФ шахти «Ювілейна» ПрАТ «Євраз Суха Балка» з 1995 року по теперішній час відповідно до наданих підприємством карт умов праці від 1995, 2000, 2005, 2010, 2015 року. Вказано, що даний лист вважати Доповненням до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці №2/2-11-3/3195 від 16.07.2015 року видану [PERSON], 1961 року народження, відокремленим структурним підрозділом «Криворізьке міськрайонне Управління Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області. Щодо посилань представника позивача про право на звернення до суду з даним позовом слід зазначити наступне. Згідно п.62 Постанови КМУ від 30.11.11р. №1232 "Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" (далі за текстом - Постанова) усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню. Згідно п. 64 Постанови віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662. Пунктами 1, 3 Додатку №14 до Постанови визначено, що професійний характер хронічного захворювання (отруєння) встановлюється лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу (далі - комісія), склад якої затверджує керівник такого закладу. У разі потреби до роботи комісії залучаються спеціалісти (представники) закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, підприємства, робочого органу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня). Рішення про зв'язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: - копії трудової книжки - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; - виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); - історії хвороби за весь період спостереження; - направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря-профпатолога; - санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; - інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); - висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); - актах за формою Н-5 і Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння). В пункті 4 Додатку №14 до Постанови регламентовано, що висновок комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного захворювання видається працівникові, а копія надсилається головному спеціалістові з професійної патології Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя за місцем роботи або проживання працівника та робочому органові Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. До спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу в разі потреби для встановлення діагнозу може направлятися також хворий, який проходить обстеження у будь-якому науковому інституті (установі) медичного профілю. Пунктом 68 Постанови передбачено, що у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. Згідно п. 70 Постанови спеціалізованими профпатологічними лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 15. Відповідно до п. 72 Постанови працівникові видається під розписку медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) у нього професійного захворювання за формою згідно з додатком 16. Пунктом 74 Постанови визначено, що головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, області або міста утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів. Згідно п. 86 Постанови за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П- 4. У разі незгоди члена комісії з розслідування із змістом акта за формою П-4 він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невід'ємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті (п. 87 Постанови). З матеріалів справи вбачається, що на підставі медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 14.03.2017 року, протокол №311 [PERSON], [INFO] встановлений професійний характер захворювань: радикулопатія попереково-крижова та шийна, хронічне обструктивне захворювання легень першої ст.(пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.), група «А». ЛН першого ст. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.04.2017 року форма П-4 встановлено за яких обставин виникли професійні захворювання машиніста конвеєра [PERSON] Даний акт підписаний з окремою думкою заступника начальника відділу профілактики виробничого травматизму- страхового експерта з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м.Кривому Розі [PERSON] Слід зазначити, що питання призначення страхових виплат врегульоване Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року, в редакції Закону від 28.12.2014р. Так, в частині 1 статті 43 Закону встановлено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються, зокрема акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть. Статтею 44 Закону визначено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. Фонд може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог. Статтею 45 Закону визначено, випадки у яких Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, зокрема тоді, коли мали місце: навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку. З системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства слід дійти висновку, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці є лише одним із документів, на підставі якого лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу приймається рішення про зв'язок захворювання з умовами праці (п. 3 додатку№14 Постанови). Суд звертає увагу, що саме члени такої комісії несуть відповідальність за складання відповідного висновку, так само як інші органи, які долучені до встановлення професійного захворювання, за вчинення відповідних дій, що перебувають у їхній компетенції. З матеріалів справи вбачається, що остаточний діагноз професійного захворювання [PERSON] було прийнято лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання Українського НДІ Промислової медицини, у роботі якої мають право брати участь в т.ч. фахівці робочого органу виконавчої дирекції Фонду, які можуть надавати свої пояснення щодо обставин захворювання. При цьому, у разі незгоди, таке рішення згідно п.68 Постанови, може бути оскаржене хворим або роботодавцем у судовому порядку. Тобто, визначене чітке коло суб'єктів права оскарження рішення. Порядком складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці також не передбачено право оскарження такого висновку в судовому порядку відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Законом передбачений інший спосіб дій Фонду у разі виявлення ним порушення чинного законодавства заявником, зокрема шляхом затримки або відмови у страхових виплатах. Згідно постанов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за №0407/23829/23829.1 та №0407/23829/23829.1/3 від 18.07.2017 року [PERSON] було призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову не має. Крім цього слід зазначити, що позивачем не доведено належними доказами обставини, що оспорювані ним санітарно-гігієнічна характеристики умов праці від 16.07.2015 року, висновок ЛЕК Українського НДІ промислової медицини та Акт розслідування професійного захворювання форми П-4 від 14.04.2017 року порушує його цивільні, житлові, земельні, сімейні, трудові права, та що він є суб'єктом, який в силу закону має право на їх оспорення у такий спосіб.

Outcome: dismissed