Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив скасувати заборону на нерухоме майно, а саме: заборону (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 3023529, зареєстровано 28.03.2006 реєстратором Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення "Сбербанку" Свої вимоги мотивував тим, що він є власником будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , з 24.08.1984. В грудні 2019 року йому стало відомо, що за даним будинком рахується заборона на нерухоме майно, накладена Новоград-Волинською державною нотаріальною конторою 18.11.1991. Відповідно до відповіді нотаріуса від 20.12.2019 на підставі повідомлення "Сбербанку 2943" наявний запис про накладення заборони на майно, власником якого є [PERSON] , який зареєстрований (проживаючий) по [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення від 23.01.2020 АТ "Державний ощадний банк України" (далі - Банк) слідує, що ідентифікувати особу [PERSON] . Банк не має можливості у зв`язку з відсутністю відомостей про нього. В Банку відсутня заборгованість по кредитах [PERSON] , а будинок по [ADDRESS] не перебуває в іпотеці Банку. На думку Банку запис про обтяження зроблений помилково. Ніяких зобов`язань перед Банком у нього немає та ніколи не мав, крім того [PERSON] ніколи не був власником чи володільцем арештованого майна, зареєстрований в будинку не був, і йому не відомий. З метою захисту своїх прав змушений звернутися до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник АТ «Державний ощадний банк України» надіслав до суду відзив, я якому просив розгляд справи проводити у його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки Банк є неналежним відповідачем у справі. Від завідувача Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Ружицького О.Д. надійшла заява про розгляд справи без його участі. При винесені рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження станом на 17.12.2019 існує реєстраційний номер обтяження: 3023529 від 28.03.2006 року, відповідно до повідомлення ОСБ2943, на майно [PERSON] накладено обтяження реєстратором: Новоград-Волинська державна нотаріальна контора; додаткові відомості: № реєстра 88, внутр. № 58012Е3D2AED372C3E31(а.с. 16). Від Новоград-Волинської державної нотаріальної контори надійшло повідомлення, що згідно алфавітної книги обліку реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, а також арештів, накладених на таке майно судами, слідчими органами, і реєстрації зняття таких заборон та арештів з 1977 року по 2010 роки та реєстру Новоград-Волинської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони (арештів) на будинки з 1990 року по 28.07.2002 наявний запис №88 від 18.11.1991 про накладення заборони на майно власником якого є " [PERSON] ", який зареєстрований (проживаючий) в " [ADDRESS] " у сумі "9000 р.", на підставі повідомлення "Сбер банк 2943"(а.с. 23). Згідно повідомлення АТ «Державний ощадний банк України» від 23.01.2020 зареєстровано обтяження на будинок [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] . Ідентифікувати його особу Банк не має можливості у звязку з відсутністю відомостей про нього. В Банку відсутня заборгованість по кредитах [PERSON] , а будинок [ADDRESS] не перебуває в іпотеці Банку. На думку Банку, запис про зазначене обтяження сформувався помилково, а тому обтяження підлягає зняттю. Однак, надати заяву нотаріусу про зняття обтяження Банк не має можливості, оскільки не володіє даними стосовно [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.08.1984 будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] належить [PERSON] . Відомості про реєстрацію [PERSON] у будинку [ADDRESS] у будинковій книзі - відсутні. Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки заборона накладена за повідомленням «Ощадного банку», тому суд приходить до переконання про підставність вимог позивача до АТ «Державний ощадний банк України». Порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема положеннями статті 74 ЗУ «Про нотаріат», з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Оскільки вищезазначеного повідомлення з банку до нотаріуса не надходило, тому державний нотаріус не має правових підстав для зняття заборони з будинку. Відтак судом встановлені підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved