Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

01.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заяво до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON], посилаючись на протиправність дій приватного нотаріуса та незаконне звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем, після зміни, збільшення та зменшення позовних вимог, просила суд: 1. Визнати протиправними дії державного Державного реєстратора - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] (запис 18836481) щодо проведення 02.02.2017 року в 21:09:26 державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення магазину в житловому будинку за адресою м. Миколаїв, пр. Леніна, 33, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 1162709848101, за [PERSON] 2. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 33690463 від 02.02.2017 року 21:09:26 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" (запис 18836481 вчинений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON]М.), яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення магазину в житловому будинку за адресою м. Миколаїв, пр. Леніна, 33, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 1162709848101, за [PERSON] 3. Визнати протиправними дії державного Державного реєстратора - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] (запис 18836419) щодо проведення 02.02.2017 року в 20:56:29 державної реєстрації права власності на квартиру двокімнатну за адресою: м.Миколаїв, пр. Леніна, 33, кв.№5, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 1162706448101, за [PERSON] 4. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 33690409 від 02.02.2017 року 20:56:29 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" (запис 18836419 вчинено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON]М.), яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру двокімнатну за адресою: м.Миколаїв, пр. Леніна, 33, кв.№5, з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 1162706448101, за [PERSON] Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], як державним реєстратором, при реєстрації прав власності не було враховано те, що [PERSON] не було надано повний пакет документів для проведення державної реєстрації права власності, тому, зазначав позивач, рішення №33690463 від 02.02.2017 року та №33690409 від 02.02.2017 року є незаконним та підлягають скасуванню. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надала суду відзив в якому заперечувала проти позову, посилаючись на його безпідставність і правомірність дій державного реєстратора. Зазначала, що звернення стягнення на предмет іпотеки є правомірним та не порушує норм чинного законодавства. 19 квітня 2017 року до суду надійшло заперечення проти позову від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх необґрунтованими. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON], наполягали на задоволенні позову з підстав зазначених у позовній та уточненій заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому заіданні заперечувала проти позову, посилаючись на його безпідставність. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Обставини встановлені судом. 15 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "[PERSON] [PERSON]" (далі - [PERSON]) та [PERSON] укладено кредитний договір №014/08-112/69789 (далі - Кредитний договір) відповідно до умов якого останній надано кредит у виді невідновлювальної кредитної ліній з лімітом 252000 гривень на строк по 15 жовтня 2017 року (включно), з погашенням згідно графіку, який є додатком до вказаного договору. Кредит у вказаній сумі надано [PERSON] в день підписання вказаного договору. Згідно п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі та сполату додаткового проценту. В забезпечення вимоги, що випливає із вказаного Кредитного договору, між [PERSON] та [PERSON] 15.10.2007 р. укладено іпотечний договір (далі - Договір №2702) остання передала в іпотеку квартиру №5, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, проспект Леніна (Центральний), буд.33 (далі - Квартира). Пуктом 5.5.1 Договору №2702 встановлено, що у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за цим договором або іпотекодавцем за Кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекоддержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку цей договір згідно ст.36, 37 Закону України "Про іпотеку" вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом. Також, в забезпечення вимоги, що випливає із Кредитного договору, між [PERSON] та [PERSON] 15.10.2007 р. укладено інший іпотечний договір (далі - Договір №2703) остання передала в іпотеку нежитлове приміщення - магазин промислових товарів, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, проспект Леніна (Центральний), буд.33 (далі - Магазин). Пукт 5.5.1 Договору №2703 має зміст аналогічний такому ж пункту в Договорі №2702. Згідно договору про відступлення права вимоги від 15 листопада 2016р., [PERSON] уклав з ПАТ «Вектор Банк» договір відступлення права вимоги від 15 листопада 2016р., в тому числі за кредитним договором № 014/08-112/69789 від 15 жовтня 2007р., укладеним між [PERSON] та [PERSON], на виконання якого [PERSON] уклало з ПАТ «Вектор Банк» також договір про відступлення права вимоги за 2 іпотечними договорами (договір №2702 та № 2703) від 15 жовтня 2007р., які були укладені між [PERSON] та [PERSON] ПАТ «Вектор Банк» в свою чергу уклало договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 16 листопада 2016р. з ТОВ «ЮРГРУП», що підтверджується договором про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 16 листопада 2016р. Після чого між ТОВ «ЮРГРУП» та [PERSON] 21 листопада 2016р. було укладено договір про відступлення права вимоги, в тому числі і право грошової вимоги первісного кредитора до [PERSON] щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом та пенею, що виникло за Кредитним договором, а також договір про відступлення права вимоги від 21 листопада 2016р., в тому числі і право грошової вимоги кредитора до [PERSON] щодо погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, що виникло за Кредитним договором. На виконання умов зазначених договорів, 21 листопада 2016р. між ТОВ «ЮРГРУП» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги за 2 іпотечними Договорами №2702 та №2703. Згідно п.1.2 договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 21 листопада 2016р., укладеного між ПАТ «Вектор Банк» та [PERSON], за цим договором новий кредитор одержує замість кредитора всі права іпотекодержателя за іпотечними Договорами №2702 та №2703, в тому числі, але не виключно, право вимагати від іпотекодавця сплати грошових коштів у розмірі заборгованості іпотекодавця за Кредитним договором та рішенням суду, а у випадку невиконання цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки і за рахунок предмету іпотеки задовольнити в повному обсязі свої вимоги за кредитним договором та рішенням суду в розмірі, що буде визначений на момент їх фактичного задоволення, в тому числі шляхом прийняття предметів іпотеки у власність. Згідно поштової квітанції від 19.12.2016 року та опису вкладення (а.с.173-174 т.1) [PERSON] направив засобами поштового зв'язку ПАТ "Укрпошта" [PERSON] вимогу-повідомлення, в якій вимагав виконати порушене зобов'язання за Кредитним договором та в 30-денний строк з дня отримання вимоги повернути йому кошти в сумі 625599,35 грн., попередивши [PERSON] про звернення стягнення шляхом визнання за ним права власності на Квартиру та Магазин у разі невиконання вимоги. Вказаний лист не був вручений [PERSON] та 20.01.2017р. повернутий [PERSON] з відміткой "по закінченню терміну зберігання". Після цього, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального коругу [PERSON] (далі - Державний реєстратор), як державного реєстратора, із заявою про державну реєстрацію за ним прав на Квартиру та Магазин, надавши Договори №2702 та 2703, вимогу повідомлення та конверт на адресу [PERSON] із відмітками ПАТ "Укрпотшта" про його невручення. 02.02.2017 року Державний реєстратор прийняв рішення про проведення державної реєстрації права власності на Магазин (з відкриттям розділу), індексний №33690463, за [PERSON] та зареєстрував вказане право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер 1162709848101). Також, в цей же день, Державний реєстратор прийняв рішення про проведення державної реєстрації права власності на Квартиру (з відкриттям розділу), індексний №33690409, за [PERSON] та зареєстрував вказане право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер 1162706848101). Крім того, на даний час на розгляді в Заводському районному суді перебуває справа №487/7311/14-ц за позовом [PERSON] (правонаступник [PERSON]С.) до\~[PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за Договорами №2702 та №2703 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Із вказаним позовом [PERSON] звернувся до суду в липні 2014 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2014 року та додатковим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2014 року позов було задоволено. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2016 року заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2014 року було скасовано, а справа призначена до розгляду. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року позовна заява була залишена без розгляду за заявою [PERSON]. 01 листопада 2017 року Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області за апеляційною скаргою [PERSON] ухвала Заводського районного суду міста Миколаєва про залишення позовної заяви без розгляду скасована та направлена до суду першої інстанції для подальшого розгляду із заміною первісного позивача на [PERSON], як правонаступника. Рішення у вказаній справі на даний час не прийнято. Правове обгрунтування. Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі статтею 35 зазначеного закону, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Види такого позасудового врегулювання визначені у статті 36 вказаного закону, серед яких передбачена можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, якщо це зазначено у договорі. Відповідно до статті 37 зазначеного закону, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. (пункт 6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України) Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. (частина 1 та 2 ст.627 Цивільного кодексу України) Висновки суду. Статтею 35 Закону України "Про іпотеку" встановлений обов'язок іпотекодержателя направити іпотекодавцю вимогу про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, що кореспондується із правом іпотекодавця отримати таку вимогу і вжити заходів у встановлений іпотекодавцем строк для усунення порушень. Аналогічні положення містить і Договори №2702 та 2703. Тобто позивач мала усі підстави вважати, що звернення стягнення на іпотечне майно не буде здіснено у позасудовому порядку без повідомлення її про такі дії з боку іпотекодержателя і надання їй строку для вжиття відповідних заходів. Системний аналіз\~положень статті\~35\~та 37\~Закону України\~"Про\~іпотеку"\~дає підстави\~зробити висновок,\~що право\~у іпотекодавця\~на звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~виникає у\~іпотекодавця по\~закінченню 30-денного\~строкуз\~дня отримання\~іпотекодавцем письмової\~вимоги про виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. В іншому випадку, правовий механізм, встановлений статтею 35 вказаного закону, про необхідність направлення іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя без її отримання останнім, не має сенсу і створює ілюзію захищенності прав іпотекодавця при зверненні стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, що є неприпустимим з точки зору таких засад цивільного законодавства як добросовісність, розумність, справедливість. Вказаний висновок підтверджується положеннями ч.2 ст.38, ч.2 ст.40 вказаного закону, згідно з якими визначальним є факт отримання зацікавленими особами вимоги іпотекодержателя. Відповідачами не надано доказів того, що позивач ухилялась від отримання вказаної вимоги і, таким чином, своїми діями перешкоджала іпотекодержателю отримати задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна. Сам по собі факт не отримання позивачем листа з вимогою іпотекодавця з причин, зазначених відділенням ПАТ "Укрпошта" - повернення листа по закінченню терміну зберігання, не свідчить про недобросовісність позивача і не доводить факту його ухиленню від отримання вказаного листа, а є припущенням, на якому відповідно до положень ч.6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу. Таким чином, оскільки позивачка була обізнана про звернення стягнення на предмети іпотеки за Договорами №2702 та №2703 в судовому порядку (справа №487/7311/14-ц), і не була обізнана про наявність іншої висунутої до неї вимоги з боку іпотекодавця [PERSON] про усунення порушень за Кредитним договором, а також не була попереджена про звернення стягнення на предмети іпотеки в позасудовому порядку шляхом визнання права власності на них за вказаним іпотекодержателем, а тому була позбавлена можливості вчинити дії на виконання висунутої в позасудовому порядку до неї вимоги, суд приходить до висновку, що її права, як іпотекодавця, були порушені, а тому підлягають відновленню у спосіб, який просить позивач. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved