Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Колективного підприємства «Магдалинівський маслозавод» до [PERSON] про визнання договору укладеним, зобов'язання надати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що 24.12.2007 року між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки площею 7,600 га, яка належить їй на підставі державного акту І-ДП № 077604 від 29.06.2000 року, кадастровий № 1222387000-01-001-0210, який зареєстрований в ДРФ центру ДЗК - 18.09.2008 року. З цього часу договір набрав чинності. 19 листопада 2013 року між сторонами був поновлений договір шляхом переукладання нового договору, як передбачено договором. Договір був укладений на п'ять років. Після підписання договору відповідач почав перешкоджати здійсненню державної реєстрації, а саме: як власник земельної ділянки він відмовляється надати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказана обставина є перешкодою для здійснення державної реєстрації укладеного договору оренди. На прохання надати вказаний витяг відповідач відмовляє. В день укладення договору, відповідач написала письмову заяву на отримання наперед орендної плати за 2015-2016 роки в сумі 15 000 грн., отримавши ці кошти. А раніше, 04.03.2013 року на підставі заяви відповідача, їй видано наперед орендну плату за 2014 рік в сумі 6 000 грн. Позивач вважає, що відповідач власноручним підписом уклав договір оренди, прийнявши наявні у ньому умови, а з отриманням наперед орендної плати відповідач прийняла умови договору, однак своєю відмовою надати витяг порушує умови договору. Оскільки при укладенні договору відповідач передав свою земельну ділянку по Акту прийому-передачі від 19.11.2013 року, то позивач вважає, що даний договір вважається укладеним з моменту передачі земельної ділянки. У зв'язку із чим, позивач звертається до суду і прохає визнати укладеним договір оренди земельної ділянки від 19.11.2013 року та зобов'язати відповідача надати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач знала про використання її земельної ділянки КП "Магдалинівський маслозавод", оскільки отримувала орендну плату. Крім того представник позивача зазначив, що КП "Магдалинівський маслозавод" має переважне право на оформлення орендних відносин, який добросовісно використовував земельну ділянку на протязі терміну дії договору. Відповідач отримала кошти від КП "Магдалинівський маслозавод" в рахунок орендної плати за договором за три попередні роки використання. Відповідач заперечила проти позову, пояснивши, що раніше в 2007 році між сторонами укладався договір оренди земельної ділянки, однак відповідач вирішила забрати свою земельну ділянку, оскільки не погоджується із умовами договору та не бажає реєструвати договір оренди у 2013 році. Відповідач зазначила, що пропозицію на продовження дії договору оренди не отримувала, надавши позивачеві письмову заяву про намір самостійного обробітку своєї земельної ділянки. Крім того, повністю повернула кошти, які брала для особистих цілей у борг, про що свідчить відповідна квитанція. На даний час відповідач самостійно обробляє власну земельну ділянку. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог КП "Магдалинівський маслозавод" необхідно відмовити за наступних підстав. Земельна ділянка, розміром 7, 600 га, розміщена на території Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДП № 077604 від 29 червня 2000 року, належить [PERSON] на праві приватної власності (а. с. 16). 24 грудня 2007 року між [PERSON] та КП "Магдалинівський маслозавод" було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 7, 600 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії - ДП № 077604 від 29 червня 2000 року, який зареєстрований 18.09.2008 року Магдалинівським районним відділом ДРФ центру ДЗК. Термін дії договору 5 років (а. с. 61-62). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Згідно п. 4.2 договору оренди укладеного між сторонами, по закінченню терміну дії договору, орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін шляхом переукладання. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше ніж за шість місяців до його закінчення. 19 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 7, 600 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії - ДП № 077604 від 29 червня 2000 року (а. с. 6-15). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем - КП "Магдалинівський маслозавод" не надано доказів щодо повідомлення орендодавця до спливу строку оренди землі у місячний або шестимісячний термін, відповідно до договору та надання орендодавцю проекту додаткової угоди. Посилання КП "Магдалинівський маслозавод" про те, що ним укладено новий договір оренди землі 19.11.2013 року, умови якого прийняла [PERSON], таким чином поновивши дію договору від 24.12.2007 року є необґрунтованим, оскільки орендарем не виконано умов ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 4.2 договору оренди. Крім того, відповідачем - 21.01.2014 року повернуто кошти (а. с. 53) надані позивачем в якості авансу по орендній платі за 2014-2016 р.р. (а. с. 33-36). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні. Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Статтею 125 Земельного кодексу України, встановлено, що виникнення права на земельну ділянку право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Підписаний сторонами документ (договір оренди земельної ділянки від 19 листопада 2013 року) з порушенням ст. 6 Закону України «Про оренду землі» не містить відомостей щодо державної реєстрації договору оренди, тобто вказаний договір вважається неукладеним. Неукладений договір не породжує для його сторін прав та обов'язків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення при його документальному оформленні. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року рішенням суду не може бути зобов'язано сторони здійснити державну реєстрацію правочину, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства - свободі договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК). Норма частини третьої статті 182 ЦК щодо можливості оскарження до суду відмови у державній реєстрації, ухилення від державної реєстрації, відмови від надання інформації про реєстрацію застосовується лише щодо дій (бездіяльності) органів, які здійснюють таку реєстрацію. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки 19 листопада 2013 року було підписано сторонами, однак відповідач відмовляється від здійснення державної реєстрації договору, що є обов'язковою умовою укладення правочину, тому відсутні підстави для визнання договору укладеним та зобов'язання відповідача надати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Outcome: dismissed