Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], у якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості в розмірі 5545826,90 грн. та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що 15 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", (далі - Банк або Позивач) та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CM-SME701/169/2008, згідно з яким відповідачем було отримано у Банку кредитні кошти в розмірі 123 480,00 долл. США на строк до 15 травня 2023 зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. Однак, в порушення умов Кредитного договору та норм права, відповідач не здійснює погашення Кредиту та сплату відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував та просив розглянути справи за відсутності представника позивача. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково. Пояснив, що визнає позов в частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості за нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом, та 1/2 частини нарахованої суми пені за прострочення виконання забов'язання. Пояснив, що відповідач перебуває у вкрай тяжкому матеріальному стані, на її утриманні знаходиться неповнолітня дочка та хворий на тяжку форму цукрового діабету батько, який є пенсіонером, за 2013 рік відповідач не отримала жодних доходів від підприємницької діяльності. На підставі викладеного та ч.3 ст. 551 ЦК України, просив зменшити розмір нарахованої суми пені. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CM-SME701/169/2008. Відповідно до умов вказаного договору відповідачем [PERSON] було отримано у Банку кредит в розмірі 123 480,00 доларів США строком до 15 травня 2023 р. зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. Згідно п. 1.1. Кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах. Згідно з п. 1.4. Частини 2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку (Позивачу) відповідну плату. У відповідності до п. 3 частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується і фіксована процентна ставка у розмірі 5,99 %. У відповідності до п. 4.1.1. Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами Позичальник (відповідач) зобов'язаний сплатити Позивачу пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно Кредитного договору. У порушення умов Кредитного договору та норм права, [PERSON] не здійснює погашення Кредиту та сплату відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором. Відповідач, як було встановлено в судовому засіданні зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 15 травня 2013 р. відповідач має заборгованість, за офіційним курсом, встановленим НБУ на 15.05.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США), становить 5 545 826,90 грн., з урахуванням: заборгованості за кредитом 123 466, 22 долл. США, що за курсом встановленим НБУ на 15.05.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США) становить 986 865,49 гривень; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 25 745,71 долл. США, що за курсом встановленим НБУ на 15.05.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США) становить 205 785, 46 гривень; пені за прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором 4 353 175,96 грн. Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду немає. 29.04.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно витягу з Додатку №1 до вказаного договору, позивачем також придбані і права на кредитний портфель, до складу якого входить Кредитний договір укладений з відповідачами у справі. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1048 ЦК України проценти за договором кредиту є платою за користування грошовими коштами та є частиною поняття «кредит». Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визнаного змістом зобов'язання (неналежне виконання). У статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовґязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Приписами статті 625 ЦК України визначено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, часткове визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості, станом на 15.05.2015 року за офіційним курсом, встановленим НБУ на 15.05.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США), за кредитним договором у сумі 1 192 650, 95 грн., з урахуванням: заборгованості за кредитом 123 466, 22 долл. США, що за курсом встановленим НБУ на 15.05.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США) становить 986 865,49 гривень; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом 25 745,71 долл. США, що за курсом встановленим НБУ на 15.05.2013 року (7,993 гривень за 1 долар США) становить 205 785, 46 гривень Стосовно вимоги щодо стягнення з відповідача пені у сумі 4 353 175,96 грн. за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, суд зазначає наступне. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, та підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], що на утриманні у відповідача знаходиться неповнолітня донька [PERSON], [INFO], та батько [PERSON], [INFO], який є пенсіонером, та хворіє, як встановлено з копії виписки з історії хвороби, на цукровий діабет тяжкої форми. Також з податкової декларації про майновий стан і доходи [PERSON] за 2013 рік, встановлено, що остання доходів за зазначений рік не отримувала, тобто перебуває у тяжкому матеріальному становище. Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором до 2 176 587,98 грн., яка також підлягає стягненню з відповідача. На підставі зазначеного, загальна сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача становить 3 369 238, 93 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial