Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на його користь 26 300 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] 14 серпня 2010 року о 6 год. 10 хв. на автодорозі Київ-Мінськ в смт. Вільча на транспортному засобі МАЗ, д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль Фольксваген отримав механічні пошкодження. Оскільки [PERSON] винний у скоєнні зазначеного ДТП, на дату скоєння пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ, посилаючись на ст. 1991 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить суд стягнути з нього в порядку регресу 26 300 грн. 00 коп. страхового відшкодування та 2000 грн. витрат понесених на правову допомогу. Позивач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить суд позов задовольнити посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності в якій просить суд застосовувати строки позовної давності. В зв'язку із зазначеним, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що [PERSON] 14 серпня 2010 року о 6 год. 10 хв. на автодорозі Київ-Мінськ в смт. Вільча на транспортному засобі МАЗ д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що підтверджується довідкою № 324 від 23 вересня 2010 року від 23 вересня 2010 року виданою ВДАІ з обслуговування зони ЧАЕС при УДАІ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 5). Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2010 року [PERSON] визнано винним у скоєнні зазначеного ДТП (а.с. 6). Як вбачається з наказу МТСБУ № 3860 від 29 грудня 2010 року та платіжного доручення № 5351 від 29 грудня 2010 року, МТСБУ виплатило [PERSON] 26 300 грн. 00 коп. (а.с. 16, 17). За роз'ясненнями, що містяться в п. 27 Постанови ПВССУ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування. Відтак, оскільки відповідач не є власником автомобілю МАЗ, д.н.з. [NUMBER], то позивач має право звернення до відповідача в порядку суброгації, а не регресу. Згідно із статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або регресу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Враховуючи, що при суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, тобто в даному випадку з 14 серпня 2010 року, час звернення позивача до суду - 11 грудня 2013 року, суд приходить до обгрунтованого висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду, та, в зв'язку із чим, необхідності відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed