Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У березні 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (ТДВ "Глобус") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 2 жовтня 2013 року між ТДВ "Глобус" та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/5987319), за умовами якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу ГАЗ 2705-415, державний номерний знак [NUMBER]. Ліміт відповідальності ТДВ "Глобус" за вказаним полісом страхування за шкоду, заподіяну майну, становить 50 тис. грн. Строк дії договору страхування - з 02.10.2013 по 01.10.2014. 27 травня 2014 року близько 20 години 10 хвл. по вул. Хмельницькій в смт. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ 2705-415, державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля Nissan Tiida, державний номерний знак [NUMBER], яким керувала [PERSON] і який їй же належить, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у ПАТ "СК "Українська страхова група". Про дорожньо-транспортну пригоду ні відповідач, ні водій [PERSON], який самовільно залишив місце ДТП, позивача не повідомили. Позивачем 22 січня 2015 року було виплачено ПАТ "СК "Українська страхова група" страхове відшкодування у розмірі 49 500 грн. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), просив суд стягнути виплачене страхове відшкодування з [PERSON] в порядку регресу. Представник позивача, який оповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали, вважаючи їх необґрунтованими, просили відмовити в задоволенні позову. Зокрема, представник відповідача зазначив, що [PERSON] не є належним відповідачем по даній справі, оскільки в силу п. 38.1.1 ст. 38 Закону № 1961-IV регресний позов може бути пред'явлений до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, а тому саме [PERSON], який був визнаний винуватим у ДТП, має відшкодовувати завдані збитки. Крім того [PERSON] пояснив, що [PERSON], який був за кермом його транспортного засобу, раніше працював в нього і неодноразово брав вказаний автомобіль, а в день, коли сталася ДТП, [PERSON] прийшов до нього та попросив автомобіль, щоб перевезти свої речі до будинку батьків, так як він припинив спільне проживання з дружиною. [PERSON] дав [PERSON] автомобіль, а вечором до нього зателефонували і повідомили про ДТП. [PERSON], як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача і який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 02.10.2013 між ТДВ "Глобус" (страховик) та [PERSON] (страхувальник) був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відповідним полісом №АС/5987319. За цим договором було застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу ГАЗ 2705-415, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Ліміт відповідальності позивача за даним полісом страхування за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., строк дії договору з 02.10.2013 по 01.10.2014 (а.с. 5). 27.05.2014 близько 20 години 10 хвл. по вул. Хмельницькій в смт. Ярмолинцях з вини водія автомобіля ГАЗ 2705-415, державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль Nissan Tiida, державний реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON], яка була за кермом і цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у ПАТ "СК "Українська страхова група". Водій автомобіля ГАЗ [PERSON] одразу після дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, і її оформлення проводилось за участю страхувальника [PERSON] Автомобіль ГАЗ 2705-415, державний реєстраційний номер [NUMBER], належить відповідачу, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою №9392784 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 8). Ні страхувальник забезпеченого транспортного засобу [PERSON], ні водій цього транспортного засобу [PERSON] з письмовою заявою про настання страхового випадку до страховика - ТДВ "Глобус" не зверталися. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та визнані відповідачем по справі. Постановою Ярмолинецького районного суду по справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2014 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП (а.с. 6). Частиною четвертою статті 61 ЦПК України визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до рахунку на оплату №Сч-ГИ-0607 від 04.06.2014 ПАТ "СК "Українська страхова група" здійснила виплату потерпілій [PERSON] страхового відшкодування в сумі 51665,42 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №14625 від 19.06.2016 (а.с. 17). Згідно із п. "в" та "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV cтраховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди або якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В силу п. 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону № 1961-IV уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Виходячи із системного аналізу вказаних норм, саме до водія (який одночасно може бути страхувальником) забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, може бути пред'явлений регресний позов і саме на водія (який може не бути страхувальником) такого транспортного засобу покладено обов'язок вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 Закону № 1961-IV у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; водій транспортного засобу (третя особа по справі), як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року №6-284цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Зазначене повністю узгоджується з нормами Цивільного кодексу України, які регулюють деліктні правовідносини. Так згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналізуючи викладене суд констатує, що саме до водія автомобіля ГАЗ 2705-415, державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в даному випадку може бути пред'явлений регресний позов. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 1 ст. 33 ЦПК суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Отже, за відсутності клопотання позивача про залучення [PERSON] як співвідповідача по справі, або про заміну неналежного відповідача, суд вважає, що вказаний позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: dismissed