Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ „Приватбанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16.06.2007 р. між [PERSON] та ЗАТ КБ „Приватбанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ „Приватбанк") було укладено договір №SAMDN03000014094630 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. За умовами договору позичальником було отримано кредитні кошти від банку в розмірі 10 000,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно п. 1 Договору, строк дії картки за договором було встановлено до червня 2008 року. Строк повернення коштів за кредитним лімітом відповідає строку дії картки. 30.06.2011 р. рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі за позовом ПАТ КБ „Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було достроково стягнуто з позичальника суму боргу в розмірі 24 464,77 грн. 25.04.2012 р. позичальником [PERSON] на виконання вищезазначеного рішення суду, з метою повного погашення заборгованості за кредитним договором було перераховано на депозитний рахунок виконавчої служби, якою було перераховано грошові кошти на рахунок банку, в розмірі 24 990,52 грн. Таким чином, позивач вважає, що ним було виконано зобов'язання за кредитним договором в повному розмірі, шляхом виконання рішення суду. 09.06.2016 р. приватним нотаріусом Чернігівського МНО Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис №1887 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ „Приватбанк" суми заборгованості за кредитним договором SAMDN03000014094630 від 16.06.2007 р. в розмірі 33 484,63 грн., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 575,89 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 21 908,74 грн. Стягнення здійснюється за період з 16.06.2007 р. по 05.05.2016 р. 22.07.2016 р. на підставі вищезазначеного виконавчого напису постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя було відкрито виконавче провадження про стягнення боргу з позичальника [PERSON] З виконавчим написом від 09.06.2016 р. позивач не погоджується, вважає, що при його вчиненні було порушено вимоги законодавства, оскільки приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис не на кредитному договорі, як документі, що встановлює заборгованість, а на розрахунку заборгованості. Виконавчий напис вчинено за межами трирічного строку. Приватним нотаріусом не було перевірено факту погашення позичальником заборгованості на підставі рішення суду від 30.06.2011 р. Також в письмових поясненнях послався на той факт, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. було визнано незаконною та не чинною незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року „Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис оригіналу кредитного договору. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача в судове засідання не з'явився. Суду надав письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи за його відсутністю. В судове засідання Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. та представник Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області не з'явилися, суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір SAMDN03000014094630, відповідно до умов якого йому було надано платіжну картку зі встановленим лімітом 10 000 грн.. Відсотки за користування кредитом встановлено на рівні 22,8% на рік які нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитним договором, кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки, тобто спливає 30.06.2009 р. 30.06.2011 р. рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було достроково стягнуто з позичальника суму боргу в розмірі 24 464,77 грн. 25.04.2012 р. позичальником [PERSON] на виконання вищезазначеного рішення суду, з метою повного погашення заборгованості за кредитним договором було перераховано на депозитний рахунок виконавчої служби, якою було перераховано грошові кошти на рахунок банку, в розмірі 24 990,52 грн. 09.06.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. на розрахунку заборгованості за кредитним договором був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №1887, яким пропонується стягнути грошові кошти у сумі 33 483 грн. 63. коп. з [PERSON], які є її боргом за Кредитним договором №SAMDN03000014094630 від 16.06.2007 року, укладеним між позивачем та ПАТ КБ „Приватбанк". Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом на час виникнення спірних правовідносин регулювалося ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 87 Закону України „Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України також зазначається, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.4 вказаної Глави зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Відповідно до п. 5.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Оскільки строк повернення кредиту настав 30.06.2009 р., приватний нотаріус мав право вчинити виконавчий напис відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України "Про нотаріат" до 30.06.2012 р., проте не взяв до уваги вказаних фактів та вчинив виконавчий напис за межами, передбачених законодавством. Крім того, виконавчий напис нотаріусом в порушення ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України „Про нотаріат" було вчинено не на оригіналі кредитного договору, а на розрахунку заборгованості по кредиту. Також приватним нотаріусом не було взято до уваги факт повного погашення заборгованості за кредитним договором шляхом виконання рішення суду, що свідчить про відсутність боргу на момент вчинення виконавчого напису. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, знайшли своє підтвердження наданими позивачем доказами, і не спростовані належним чином ні відповідачем, ні приватним нотаріусом, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved