Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У травні 2019 року комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" (далі - КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО") звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про заміну стягувача у виконавчому документі. Заява мотивована тим, що судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року, виданим у справі №756/13045/17, стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (далі - ПАТ "КИЇВЕНЕРГО") заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у сумі 7852,64 грн, послуги з постачання гарячої води у сумі 22339,33 грн, судовий збір у сумі 800,00 грн. За договорами від 11 жовтня 2018 року №602-18, №603-18 ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" відступило на користь КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" право грошової вимоги до боржника [PERSON] з оплати заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. З цих підстав заявник просив суд замінити стягувача у судовому наказі від 24 жовтня 2017 року, виданому у справі №756/13045/17. Представник КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" у судове засідання не з`явилася, КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, представник КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" подала заяву, в якій просила суд розглянути заяву КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" про заміну стягувача у виконавчому документі за її відсутності. Представник ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" в судове засідання не з`явився, стягувач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Боржник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 24 жовтня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі №756/13045/17, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у сумі 7852,64 грн, послуги з постачання гарячої води у сумі 22339,33 грн, судовий збір у сумі 800,00 грн (а. с. 18). Цей судовий наказ набрав законної сили та на сьогодні у встановленому порядку оскаржений не був. Ч. 1 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. У такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу. Ч. 3, ч. 4 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. 11 жовтня 2018 між ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" та КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" було укладено договори про відступлення права вимоги (цесії) №602-18 та №603-18, відповідно до якого ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" відступило на користь КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" право грошової вимоги до споживачів з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судових витрат, витрати, пов`язаних з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), в тому числі визначені рішеннями суду (а. с. 27, 29). За цими договорами відступлено право грошової вимоги до [PERSON] (а. с. 28, 30, 31). Зазначені договори за своєю правовою природою є договорами відступлення права вимоги, укладення яких регулюється ст. ст. 512-519 ЦК України. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" судовий наказ є виконавчим документом, а отже, сторона у ньому може бути замінена в порядку, встановленому ст. 442 ЦПК України. Ураховуючи те, що право вимоги до боржника [PERSON] відступлено новому кредитору КП "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО", зважаючи на те, що у суду відсутні відомості щодо відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року, виданого у справі №756/13045/17, суд вважає за можливе замінити стягувача у судовому наказі, виданому 24 жовтня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва у справі №756/13045/17.

Outcome: approved