Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої позовні вимоги,\~ вказує на те, що 13.08.2017 р. в м. Ужгород на перехресті вул. Заньковецька та вул. Достоєвського відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Дейво Матіз» н.з. АР6312СМ , під керуванням [PERSON], який здійснив наїзд на автомобіль «Фольсфаген Пасат Б5» н.з. АО5542ВВ під керуванням [PERSON], який є громадянським чоловіком позивача [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено належний їй автомобіль марки «Фольсфаген Пасат Б5» н.з. АО5542ВВ. Позивач вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення [PERSON]\~ Правил\~ дорожнього\~ руху ,\~ за що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2017 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та визнано\~ винним\~ у вчиненні правопорушення\~ передбаченого\~ ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення. Внаслідок даної пригоди позивач [PERSON] зазнала матеріальної шкоди у розмірі 19747, 00 грн., розмір\~\~ якої підтверджується\~ Актом приймання-передачі виконаних послуг №755 від 29.08.2017 року. Оскільки позивачу завдано матеріального\~збитку\~ внаслідок пошкодження належного їй автомобіля «Фольсфаген Пасат Б5» н.з. АО5542ВВ, а водій автомобіля\~ марки «Дейво Матіз» н.з. АР6312СМ\~ - [PERSON] визнаний\~ винним у скоєнні ДТП, в\~добровільному\~порядку\~відповідач [PERSON] завдану шкоду\~не\~відшкодував, з посиланням на\~ викладене,\~ а також на норми ст.ст. 1166,1187 ЦК України, просить суд ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму завданих матеріальних збитків\~ в\~ розмірі 19747, 00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в межах позовної заяви в повному обсязі, просила їх задоволити\~ з підстав викладених\~ у позові. Пояснила,\~ що розмір\~\~ завданої\~\~ шкоди\~ підтверджується\~ Актом приймання-передачі виконаних послуг №755 від 29.08.2017 року та розрахунковою квитанцією. Не\~ заперечила проти\~ заочного\~ розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно\~ не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України. Оскільки за даними ГУДМС УДМС України в Закарпатській області [PERSON] на території Закарпатської області не значиться , то [PERSON] викликався до суду через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, яке було розміщено з 12.02.2018 року. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Відповідно до ч.4\~ ст.12\~ ЦПК\~ України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4\~ ст.223\~ ЦПК\~ України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд\~вважає\~за\~необхідне\~звернути\~увагу\~на\~тому,\~що\~застосовуючи\~відповідно\~до\~ч.\~4\~\~ст.\~10 \~Цивільно-\~процесуального\~кодексу\~України, \~ст.\~17\~Закону\~України \~"Про\~виконання\~ рішень\~ та\~ застосування\~практики\~Європейського\~суду\~з\~прав\~людини"\~при\~розгляді \~справи\~ ч.\~1\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних\~свобод,\~ право\~особи\~на\~ справедливий\~і\~публічний\~розгляд\~ його\~справи\~ упродовж\~розумного\~строку\~кореспондується\~з\~обов'язком\~ добросовісно\~ користуватися наданими\~законом\~ процесуальними\~правами,\~ утримуватись\~ від\~дій,\~що\~ зумовлюють затягування\~ судового\~процесу,\~та\~ вживати\~надані\~ процесуальним\~ законом\~заходи\~для\~скорочення\~періоду\~ судового\~провадження\~ (п.\~35\~рішення\~від\~07.07.1989\~р.\~ Європейського\~суду\~з\~прав\~людини\~у \~справі\~ "Юніон\~Еліментарія\~ Сандерс\~проти\~ Іспанії"\~ (Alimentaria\~Sanders\~S.A.\~v.\~Spain).\~Обов'язок \~швидкого \~здійснення\~ правосуддя\~ покладається,\~ в\~першу\~чергу,\~на\~відповідні\~державні\~судові\~органи.\~ Розумність\~ тривалості\~ судового\~ провадження\~оцінюється\~в\~залежності\~від\~обставин\~справи\~ та\~з\~ огляду\~ на\~складність\~справи,\~ поведінки\~сторін,\~ предмету\~спору.\~Нездатність\~суду\~ефективно\~ протидіяти\~ недобросовісно\~ створюваним\~учасниками\~справи\~перепонам\~для\~руху\~справи\~є\~порушенням\~ ч.\~1\~ст.\~6\~ даної\~ Конвенції\~(§\~66\~-\~69\~\~рішення\~ Європейського\~ суду\~з\~прав\~ людини \~від\~ 08.11.2005р.\~ у\~справі\~ "Смірнова\~проти\~України"). Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з'явився до суду без\~повідомлення\~причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення\~ \~ позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для\~ розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. 07.02.2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов лист про отримання ним судового виклику за адресою вказаною у позові однак без копії позовної заяви з додатками, з вимогою надіслання йому копій документів. \~Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах\~ заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Кожна сторона\~ повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено судом, 13.08.2017 р. в м. Ужгород на перехресті вул. Заньковецька та вул. Достоєвського відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Дейво Матіз» н.з. АР6312СМ , під керуванням [PERSON], який здійснив наїзд на автомобіль марки «Фольсфаген Пасат Б5» н.з. АО5542ВВ під керуванням [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Фольсфаген Пасат Б5» н.з. АО5542ВВ. Вищевказане\~ДТП\~призвело\~до\~завдання\~автомобілю\~марки «Фольсфаген Пасат Б5» н.з. АО5542ВВ, належному [PERSON] \~значних\~ механічних пошкоджень. Згідно\~зі\~свідоцтвом\~про\~реєстрацію\~транспортного\~засобу,\~автомобіль [NUMBER] \~ ,\~належить [PERSON]\~ Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2017 р. у справі 308\\8137\\17 [PERSON] визнано винним, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у вчиненні\~ ДТП,\~ що мало місце\~ 13.08.2017 року та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 340,00 грн. в дохід держави. Згідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі наведеного, суд вважає, що вина відповідача [PERSON]\~ у вчиненні 13.08.2017 року дорожньо-транспортної пригоди встановлена та повністю доведена судовим рішенням\~ і в силу\~ ч.4\~ ст.\~ 82 ЦПК України доведення не потребує. Відповідно до Акту приймання-передачі виконаних послуг №755 від 29.08.2017 року ФОП [PERSON] , що містить опис вартості відновлювального ремонту автомобіля\~, вартість\~ відновлювальних\~ робіт\~ автомобіля «Фольсфаген Пасат Б5» н.з. АО5542ВВ становить\~ 19747, 00 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 29.08.2017 року позивачем [PERSON] оплачено вартість відновлювального ремонту транспортного\~ засобу «Фольсфаген Пасат Б5» н.з. АО5542ВВ в сумі 19 747,00 грн. До спірних правовідносин слід застосувати норми\~\~ ЦК\~ України. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди ( ст. 1166 ЦК України). Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Виходячи\~ з викладеного,\~ на\~ переконання суду , позивач\~ по справі\~ правомірно\~ ,\~ на власний розсуд, обрав спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди. Відповідно\~до\~ ч.3\~ст.386\~ЦК\~України\~ власник,\~права\~ якого\~порушені,\~має\~ право\~на\~ відшкодування\~завданої\~йому\~майнової\~та\~моральної\~шкоди.\~ Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ії цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками , зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). Відповідно\~до\~ст.\~1166\~ЦК\~України\~майнова\~шкода,\~завдана \~неправомірними\~рішеннями,\~ діями\~чи\~бездіяльністю\~особистим\~немайновим\~правам\~фізичної\~або\~юридичної\~особи,\~а\~також\~шкодазавдана\~майну\~фізичної\~або\~юридичної\~особи,\~відшкодовується\~в\~повному\~обсязі \~особою, \~яка\~її\~ завдала. У\~пункті\~4\~постанови\~Пленуму\~Вищого\~спеціалізованого\~суду\~України\~з\~розгляду\~цивільних\~і\~кримінальних\~справ\~від\~01.03.2013\~року\~№\~4\~«Про\~деякі\~питання\~застосування\~судами\~законодавства\~при\~вирішенні\~спорів\~про\~відшкодування\~шкоди,\~завданої\~джерелом\~підвищеної\~небезпеки»\~вказано,\~що\~розглядаючи\~позови\~про\~відшкодування\~шкоди,\~завданої\~джерелом\~підвищеної\~небезпеки,\~ суди\~ повинні\~мати\~ на\~увазі,\~що\~ відповідно\~до\~ статей\~1166,\~1187\~ЦК\~шкода,\~ завдана\~особі\~чи \~майну\~ фізичноїабо \~юридичної\~ особи,\~підлягає\~відшкодуванню\~в\~повному\~обсязі\~особою,\~яка\~її\~завдала.\~ Обов'язок відшкодувати\~ завдану\~ шкоду\~виникає\~у\~її\~завдавача \~за\~умови,\~ що\~дії\~останнього\~ були\~неправомірними, \~між\~ ними \~і\~шкодою \~є\~безпосередній\~причинний\~зв'язок\~та\~є\~ вина\~ зазначеної\~особи,\~ а\~коли\~це\~було \~наслідком\~ дії\~джерела\~ підвищеної\~небезпеки,\~-\~незалежно\~ від\~наявності\~вини. Аналіз\~наведених\~норм\~дає \~підстави\~для\~висновку\~про\~те,\~що\~ законом\~не\~ покладається\~на\~ позивача\~обовязок\~доказування\~вини\~відповідача\~в\~заподіянні\~шкоди,\~він\~лише\~повинен\~ доказати \~факт заподіяння\~такої\~шкоди\~відповідачем\~та\~її\~розмір\~. За\~рекомендаціями\~постанови\~пленуму\~Вищого\~спеціалізованого\~суду\~України\~з\~ розгляду\~ цивільних \~і\~кримінальних\~справ\~від\~01.03.2013\~року\~ №4\~«Про\~деякі\~питання\~застосування\~судами\~ законодавства\~ при\~вирішенні\~спорів\~про\~ відшкодування\~шкоди,\~завданої\~джерелом\~ підвищеної\~ небезпеки» викладених у п.14 - при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Відповідно\~до\~ст.1192\~ЦК\~України\~з\~урахуванням\~обставин\~справи\~суд\~за\~вибором\~потерпілого\~може\~зобов'язати\~особу,\~яка\~завдала\~шкоди\~майну,\~відшкодувати\~її\~в\~натурі\~(передати\~річ\~того\~ж\~роду\~і\~такої\~ж\~якості,\~полагодити\~пошкоджену\~річ\~тощо)\~або\~відшкодувати\~завдані\~збитки\~у\~повному\~обсязі.\~Розмір\~ збитків,\~ що\~підлягають\~відшкодуванню \~потерпілому,\~ визначається\~ відповідно\~ до\~реальної вартості \~втраченого\~ майна\~на\~момент\~ розгляду\~справи\~ або\~виконання\~ робіт,\~ необхідних\~ для\~ відновлення\~ пошкодженої\~речі.\~ Згідно\~зі\~ст.\~4\~ЦПК\~України\~кожна\~особа\~має\~право\~в\~порядку,\~встановленому\~цим\~Кодексом,\~зверну-тися\~до\~суду\~за\~захистом\~своїх\~порушених,\~невизнаних\~або\~оспорюваних\~прав,\~свобод\~чи \~законних \~інтересів. Статтею\~5\~ЦПК\~України\~регламентовано,\~що\~здійснюючи\~правосуддя,\~суд\~ захищає\~права,\~ свободи \~та\~ інтереси\~фізичних\~осіб,\~права\~та\~ інтереси\~юридичних\~осіб,\~державні\~ та\~суспільні\~ інтереси\~ у\~ спосіб,\~визначений\~законом\~або\~договором.\~ У\~випадку,\~якщо\~закон\~або\~ договір\~ не\~ визначають\~ ефективного\~способу\~захисту\~ порушеного,\~невизнаного\~ або\~оспореного\~ права,\~ свободи\~ чи\~інтересу\~особи,\~яка\~звернулася\~до суду,\~суд\~відповідно\~до\~ викладеної\~ в\~позові\~ вимоги\~ такої\~особи\~може\~визначити\~у\~своєму\~рішенні\~такий\~спосіб\~ захисту,\~ який\~не\~ суперечить\~ закону. Аналізуючи докази, надані позивачем у судовому засіданні на підтвердження позовних вимог ,суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими\~ доказами\~\~ довів\~ ті обставини\~ на які посилався\~ як на підставу своїх вимог. За таких обставин суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги\~ до особи, яка завдала шкоди шляхом заявлення позову до відповідача [PERSON]\~ щодо стягнення\~ суми матеріального збитку завданого\~ позивачу в розмірі\~ 19747, 00 грн. Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~ об'єктивному\~та\~безпосередньому\~ дослідженні\~ наявних\~ у\~справі\~доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~суду\~наперед\~встановленого\~ значення.\~ Суд\~оцінює \~належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~ кожного\~доказу\~ окремо,\~а\~ також\~ достатність \~і\~взаємний\~ зв'язок\~ доказів\~в\~їх\~сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи\~з\~принципу\~ процесуального\~рівноправ'я\~ сторін,\~та\~враховуючи\~обов'язок\~ кожної \~сторони\~довести\~ті\~обставини,\~на\~які\~вона\~посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~ належність,\~ допустимість,\~достовірність\~та \~достатність\~кожного\~ доказу \~окремо,\~а \~також\~достатність\~і\~ взаємний\~зв'язок\~в\~їх\~ сукупності\~за\~своїм\~ внутрішнім\~ переконанням, \~що\~ґрунтується\~на\~ всебічному,\~повному,\~об'єктивному\~та\~ безпосередньому\~ дослідженню наявних \~у\~справі\~доказів, зважаючи на те, що\~ відповідачем\~ не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача ,суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, і підлягають до задоволення з мотивів викладених вище. Відповідно\~до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~у\~разі\~задоволення \~позову,\~судові\~ витрати\~ покладаються\~на\~відповідача.\~

Outcome: approved