Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищеназваним позовом до [PERSON] про поділ домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою. В своїй позовній заяві вказував, що [PERSON], та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.О., належить 1/2 вказаного домоволодіння. Відповідно до даних технічної інвентаризації домоволодіння в цілому складається з житлового будинку літ. "Аа", сараю літ. "Б", вбиральні літ. "Л", гаража літ. "Д", колодязя літ. "К", гаража літ. "Ж", льоху літ. "В", сараю літ. "Е" та огорожі " 1-2" та об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок літ. "М". На даний час в користуванні позивача знаходиться кв. № 1 в житловому будинку літ. "Аа", 1/2 сараю літ. "Б", гараж літ. "Д", гараж літ. "Ж", сарай літ. "Е" та вбиральня літ. "Л", об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок літ. "М". Відповідно кв. № 2 в житловому будинку літ. "Аа", льох літ. "В", колодязь літ. "К", та ? сараю літ. "Б" знаходиться в користуванні гр. [PERSON] У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Наразі в нього виникла необхідність поділити належне їм на праві спільної часткової власності домоволодіння, але укласти з гр. [PERSON] нотаріально посвідчений договір про поділ домоволодіння неможливо, за відсутності добросусідських стосунків між ними, та неможливістю спільно вирішувати питання, що виникають при спільному користуванні земельною ділянкою та утримання об'єктів нерухомого майна. Тому для захисту свого права користуватися та розпоряджатися належним йому майном, він вимушений звернутись до суду. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виходячи з викладеного, оскільки виділ в натурі частки з спільного домоволодіння потребує спеціальних технічних знань, він звернувся до експерта та отримав висновок експертного будівельно-технічного дослідження №7/4-13. У вказаному висновку запропоновано варіанти розподілу житлового будинку та користування земельною ділянкою. Виходячи з даних технічної інвентаризації домоволодіння за адресою: [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці площею 675 кв.м. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд поділити в натурі домоволодіння по [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON]. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS]. Виділити 1/2 частку нерухомого майна по [ADDRESS] в окреме домоволодіння та визнати за [PERSON] право власності на нього, а саме на кв. № 1 в житловому будинку літ. "Аа", 1/2 сараю літ. "Б", гараж літ. "Д", гараж літ. "Ж", сарай літ. "Е" та вбиральня літ. "Л", об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок літ. "М". Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходиться домоволодіння за адресою: [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування частину земельної ділянки, площею 292 кв.м. Представник позивача [PERSON] до судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 364 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно зі ст.183 Цивільного кодексу подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ст. 367 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У відповідності до ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Тобто він, як співвласник домоволодіння, має право на виділення йому в користування тієї частини земельної ділянки, яка є пропорційною його частці в житловому будинку. Відповідно до ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" абз. 1. п. 19 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Також, у відповідності до абз. 2 п. 19 цієї Постанови Пленуму Верховного суду України, при пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Однак, абз. 3 п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року за № 7 передбачено, що абзаци 1 і 2 пункту 19 цієї Постанови (ті, що зазначені вище в цьому позові) стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Враховуючи норми чинного законодавства та вищезазначену Постанову Пленуму Верховного суду України, він та відповідач як співвласники домоволодіння, який знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться в спільному користуванні, маємо право на встановлення порядку користування нею шляхом виділення конкретної земельної ділянки кожному власнику частки домоволодіння для його обслуговування до приватизації цієї землі. При таких обставинах, враховуючи те, що його частка та відповідача в домоволодінні складають по 1/2 і є рівними, тому як позивачу так і відповідачу необхідно виділити в користування частки земельної ділянки пропорційні часткам цих осіб у житлового будинку. Відповідно до п. 58 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на об'єкт нерухомого майна, який поділяється (у тому числі у результаті виділення окремого об'єкта нерухомого майна із складу об'єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів) або частка з якого виділяється, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на об'єкт нерухомого майна, який поділяється або частка з якого виділяється, подає: технічні паспорти на новостворені об'єкти нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння новоствореному об'єкту нерухомого майна окремої адреси. Уповноваженим органом щодо присвоєння поштових адрес у місті Кременчуці є Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та регламентоване Положенням про порядок присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомого майна у м. Кременчуці, затвердженим рішенням виконкому міської ради від 16.12.2011 № 1078 та рішенням від 01.02.2013 № 66, і здійснюється за розпорядженням міського голови, відповідно Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради на підставі ст.34 ЦПК України зазначений нею як третя особа без самостійних вимог. Також Кременчуцька міська рада зазначена мною як третя особа, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться домоволодіння, знаходиться в комунальній власності, а розпорядником зазначених земель є територіальна громада в особі Кременчуцької міської ради. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.О., належить 1/2 вказаного домоволодіння. Відповідно до даних технічної інвентаризації домоволодіння в цілому складається з житлового будинку літ. "Аа", сараю літ. "Б", вбиральні літ. "Л", гаража літ. "Д", колодязя літ. "К", гаража літ. "Ж", льоху літ. "В", сараю літ. "Е" та огорожі " 1-2" та об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок літ. "М". На даний час в користуванні позивача знаходиться кв. № 1 в житловому будинку літ. "Аа", 1/2 сараю літ. "Б", гараж літ. "Д", гараж літ. "Ж", сарай літ. "Е" та вбиральня літ. "Л", об'єкт незавершеного будівництва житловий будинок літ. "М". Відповідно кв. № 2 в житловому будинку літ. "Аа", льох літ. "В", колодязь літ. "К", та ? сараю літ. "Б" знаходиться в користуванні гр. [PERSON] У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Наразі в нього виникла необхідність поділити належне їм на праві спільної часткової власності домоволодіння, але укласти з гр. [PERSON] нотаріально посвідчений договір про поділ домоволодіння неможливо, за відсутності добросусідських стосунків між ними, та неможливістю спільно вирішувати питання, що виникають при спільному користуванні земельною ділянкою та утримання об'єктів нерухомого майна. Тому для захисту свого права користуватися та розпоряджатися належним йому майном, він вимушений звернутись до суду. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виходячи з викладеного, оскільки виділ в натурі частки з спільного домоволодіння потребує спеціальних технічних знань, він звернувся до експерта та отримав висновок експертного будівельно-технічного дослідження №7/4-13. У вказаному висновку запропоновано варіанти розподілу житлового будинку та користування земельною ділянкою. Виходячи з даних технічної інвентаризації домоволодіння за адресою: [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці площею 675 кв.м. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved