Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

25.01.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , згідно вимог якого просив суд визнати недійсним договір дарування квартири від 22 липня 2016 року, яка розташована за адресою [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупенею О.М. та зареєстрований в реєстрі за №353. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] вказує, що 05.02.2015 його батько [PERSON] купив квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Приблизно, починаючи з початку 2016 року [PERSON] почав спостерігати, як шляхом обману, [PERSON] (Громадянин Сполучених Штатів Америки) та [PERSON] почали вчиняти дії, направлені на заволодіння вищезазначеної квартирою. Спостерігаючи дані обставини, [PERSON] , маючи на меті збереження квартири батька від шахрайських дій [PERSON] та [PERSON] , його сином [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони 10 лютого 2016 року уклали нотаріально посвідчений Договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4.1 зазначеного договору його було укладено строком на двадцять п`ять років: з 10 лютого 2016 року по 10 лютого 2041 року, що, на переконання позивача перестане бути привабливою для квартирних шахраїв. В травні 2017 року позивачу стало відомо, що його батькові потрібна коштовна операція на серці, яка потребує значних коштів, а тому використовуючи вказану обставину, [PERSON] запропонував йому провести безкоштовно операцію за кордоном, а саме в Сполучених Штатах Америки, де постійно проживає його син [PERSON] . При цьому, він запропонував [PERSON] переоформити на його сина [PERSON] квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом укладання договору дарування, пообіцявши при цьому, що останній візьме на себе всі затрати необхідні для проведення коштовної операції на серці за кордоном. Проте, ніякої операції на серці в Сполучених Штатах Америки [PERSON] проведено не було, вона була проведена за кошти позивача в ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України» 13 березня 2017 року. В середині 2018 року [PERSON] дізнався, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа № 757/48290/17-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору оренди розірваним та виселення. Окремо варто зауважити, що [PERSON] навмисно не прописали відповідачем по справі, хоча договір оренди укладено саме з ним. В подальшому, позивачу стало відомо про те, що 22 липня 2016 року [PERSON] подарував квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом укладання договору дарування Громадянину Сполучених Штатів Америки [PERSON] . В подальшому, [PERSON] пояснив, що дійсно уклав договір дарування з [PERSON] , оскільки він разом з [PERSON] обіцяли оплатити йому операцію на серці в Сполучених Штатах Америки, якщо він переоформить на них квартиру. За вказаних обставин, на підставі ст. 233 ЦК України [PERSON] просив визнати оспорюваний договір дарування недійсним, так як правочин було вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Ухвалою суду від 16.01.2020 забезпечено позов [PERSON] , шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , до вирішення справи по суті. 07.04.2021 [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , в якому позивач просить визнати недійсним договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , від 22 липня 2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупенею О.М., та зареєстрований в реєстрі за №353. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що 05.02.2015 [PERSON] купив двокімнатну квартиру, житловою площею 30.30 кв.м. загальною площею 50,78 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вказує, що через деякий час в нього виникли потреби в проведенні термінової операції на серці, яка потребувала значних коштів. Часткове вирішення потреби в коштах на проведення операції на серці позивач бачив через шлях отримання коштів від різниці в ціні від здачі в оренду квартири по [ADDRESS] і проживання в іншій орендованій для його проживання квартири меншої площі, на околиці Києва за адресою [ADDRESS] . Для досягнення цієї мети 10 лютого 2016 року [PERSON] уклав в нотаріальній формі Договір оренди квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до зазначеного договору, [PERSON] з одного боку, а з іншого боку його син [PERSON] та [PERSON] , за взаємною згодою уклали Договір оренди зазначеної квартири. Відповідно до п. 4.1 зазначеного договору його було укладено строком на двадцять п`ять років: з 10 лютого 2016 року по 10 лютого 2041 року. 22 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Шупенею О.М. було посвідчено договір дарування, відповідно до умов якого сторонами зазначеної угоди є : [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (ДАРУВАЛЬНИК), та з іншої сторони: [PERSON] (ОБДАРОВАНИЙ), який проживає в Сполучених Штатах Америки, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Від імені [PERSON] договір дарування квартири підписував, на підставі довіреності, яка посвідчена 17 лютого 2015 року Коледовим С.В. , консулом Генерального консульства в м.Чикаго, США, за реєстровим номером №570/4-0062, [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що під час укладання зазначеного договору приватний нотаріус Київського нотаріального округу Шупеня О.М. попередив про те, що 10 лютого 2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевкова О.В., як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, у відповідності до ст. 182 Цивільного кодексу України провів державну реєстрацію за № 349, та посвідчив договір оренди квартири під [ADDRESS] , відповідно до якого [PERSON] є ОРЕНДОДАВЦЕМ з одного боку, а [PERSON] та [PERSON] ОРЕНДАРЯМИ з іншого боку. Під час укладання зазначеного договору ОБДАРОВАНОМУ було відомо, що зазначений договір укладається з ДАРУВАЛЬНИКОМ на вкрай невигідних умовах під впливом зазначених тяжких обставин. Цей договір не відповідає внутрішній волі ДАРУВАЛЬНИКА (передача майна в обмін на кошти для фінансування операції на серці, догляду медперсоналу в післяопераційний період). 01 жовтня 2016 року [PERSON] захворів бронхітом, який не виліковувався. Консультативним висновком «Національного інституту фтізіатрії і пульмонології ім. Ф.Г. Яновського НАМН України» від 11.01.2017 року [PERSON] було рекомендовано звернутися до кардіології з метою термінового вирішення питання про протезування клапанів. 30 жовтня 2016 року [PERSON] (КОРИСТУВАЧ) з одного боку, та [PERSON] (ПОЗИЧКОДАВЕЦЬ), що діяла на підставі договору від 10 лютого 2016 року оренди квартири під [ADDRESS] з іншого боку, уклали ДОГОВІР БЕЗКОШТОВНОГО КОРИСТУВАННЯ НЕРУХОМИМ МАЙНОМ. За цим договором ПОЗИЧКОДАВЕЦЬ передав КОРИСТУВАЧУ у безоплатне користування на строк, що обумовлений цим Договором, 1/2 частку квартири (кімнату) [ADDRESS] , яку КОРИСТУВАЧ зобов`язався повернути ПОЗИЧКОДАВЦЕВІ після закінчення строку, встановленого цим Договором. 03 березня 2017 року [PERSON] було терміново прооперовано в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М.Амосова АМН України. 05 травня 2017 року Начальник управління майнових збитків Акціонерної страхової компанії ИНГО Україна [PERSON] ( [ADDRESS] ), прямий керівник іншого сина позивача від попереднього шлюбу [PERSON] , помилково дізнався про те, що [PERSON] начебто терміново та невдало прооперували в інституті хвороб серця ім. Амосова, та що останній начебто помер. Користуючись неперевіреною інформацією, він разом з керівником ПЕРВИННОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КИЇВСЬКА КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА "РОШЕН", колишньою дружиною [PERSON] , за допомогою працівників підприємств, на яких працюють керівниками змінили замки в квартирі [ADDRESS] та умовили сина [PERSON] здати квартиру в суборенду невідомим особам без погодження іншого орендаря зазначеної квартири [PERSON] . Новий власник квартири [PERSON] не мав можливості встановити коло осіб, які проживали та проживають на підставі договорів суборенди в квартирі за адресою: [ADDRESS] та зіткнувся з відвертим хамством та неповагою нових суборендаторів квартири відносно нього. 05.06.2017 року дізнавшись, що квартиру фактично зайняла моя попередня дружина, [PERSON] , яка є керівником ПЕРВИННОЇ ПРОФСПІЛКОВОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КИЇВСЬКА КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА "РОШЕН", в свою чергу власником якого є колишній Президент України [PERSON], [PERSON] направив в його адресу заяву про розірвання договору оренди нерухомого майна та виселення. 06.10.2017 року Печерським районним судом м. Києва було відкрито провадження у цивільній справі (Справа № 757/48290/17-ц суддя Новак Р.В.) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про розірвання договору оренди нерухомого майна та виселення. 30.01.2019 року Печерським районним судом м. Києва було відкрито провадження у цивільній справі (справа № 757/3479/19-ц суддя Ільєва Т.Г ) за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, та залучено в якості третьої особи [PERSON] . При цьому судом було надано третім особам строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду пояснення до позову та протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відзиву на позов подати пояснення щодо відзиву. Про існування зазначеної ухвали суду позивач дізнався в лютому 2020 року з Єдиного реєстру судових рішень, після того як виписався з лікарні після перенесеного інсульту. За вказаних обставин, на підставі ст. 233 ЦК України [PERSON] просив визнати оспорюваний договір дарування недійсним, так як правочин було вчинено ним під впливом тяжких для нього обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. 16.01.2020 ухвалою суду було забезпечено позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно. 07.04.2020 [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування, вказуючи, що доказом того, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі, або вчинено не на таких умовах, є факт того, що дарувальник і обдарований ніколи в житті не зустрічались, не є родичами, та фактично мешкають в різних державах. З огляду на викладене, зазначене свідчить про те, що оспорюваний договір дарування було укладено під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних для позивача умовах та, що його волевиявлення не відповідало внутрішній волі й не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором дарування, а тому цей договір, за позовом однієї із сторін, а саме дарувальника [PERSON] , підлягає визнанню недійсним на підставі частини першої статті 233 ЦК України 08.04.2020 [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати, що строк позовної давності пропущено з поважних причин та поновити перебіг строку позовної давності. 10.06.2020 до участі у справі № 757/3749/19-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: [PERSON] про визнання договору дарування недійсним - залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . 22.06.2020 [PERSON] подав уточнену позовну заяву. 23.06.2020 до суду надійшли пояснення [PERSON] , в яких остання вказала, що не маючи законних підстав, для знаходження в квартирі за адресою: [ADDRESS] , адвокатське бюро «Любаренко та партнери», а також завідомо знаючи про безперспективність свого позову, щодо визнання судом договору дарування квартири недійсним, [PERSON] штучно створив судовий прецендент, мета якого використати час розгляду судом справи, який може тягнутися не один рік, для особистого користування квартирою [ADDRESS] для неподобств різного плану. 05.08.2020 до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - Перепьолкіної Ю.В. , в якому остання просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] , мотивуючи тим, що позивачем в позовній заяві не вказано, яке саме його право порушене, внаслідок укладення [PERSON] договору дарування, в чому полягає заінтересованість позивача в оспорюванні даного правочину та на яких, встановлених законом підставах позивач звертається до суду в інтересах іншої особи.? Окрім цього, представник у відзиві вказує, що договір дарування не пов`язаний з проведенням [PERSON] операції, а договір дарування квартири від 22 липня 2016р., посвідчений Шупенею О.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 353 (надалі - Договір дарування), не був укладений [PERSON] під впливом тяжкої обставини, а документ, що має назву «Зустрічна позовна заява, позов третьої особи [PERSON] , яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (про визнання договору дарування недійсним)», яка міститься у справі не відповідає вимогам чинного законодавства, є таким взагалі не підлягає розгляду в даній справі, а викладені в ньому аргументи не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Також, відповідач [PERSON] заявив суду про застосування строку позовної давності до вимог [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири від 22.07.2016р. 26.08.2020 до суду надійшли пояснення [PERSON] , в яких остання вказала на безпідставність доводів викладених у позові [PERSON] , який скористався незадовільним станом здоров`я свого батька [PERSON] та подав позов від свого імені. 01.09.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] на відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Перепьолкіної Ю.В., в яких останній вказав, що погоджується з думкою представника відповідача [PERSON] - адвоката Перепьолкіної Ю.В., що позивач не має жодних правових підстав для звернення до суду з позовом про визнання договору дарування недійсним. Проте, [PERSON] не погодився з думкою представника відповідача [PERSON] , що Договір дарування не пов`язаний з проведенням [PERSON] операції. Щодо застосування строку позовної давності до позовних вимог [PERSON] , останній не погодився з правовою позицією представника відповідача [PERSON] - адвоката Перепьолкіної Ю.В., а повністю підтримав правову позицію третьої особи в справі [PERSON] 21.09.2020 до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Перепьолкіної Ю.В. на уточнену позовну заяву [PERSON] , в якій представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та заявила про застосування строку позовної давності до вимог останнього. 21.09.2021 до суду надійшли доповнення до відзиву представника відповідача [PERSON] - адвоката Перепьолкіної Ю.В. на уточнену позовну заяву [PERSON] 26.10.2020 ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. було об`єднано в одне провадження позовні вимоги у цивільній справі № 757/41243/20-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання недійсним договору дарування з цивільною справою № 757/3479/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. Мотивуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказує, що в процесі розгляду справ, останній стало відомо, що [PERSON] , маючи за мету неповернення [PERSON] позики, уклав безвідплатний договір дарування за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] , текст якого [PERSON] став відомий тільки після ознайомлення з матеріалами цивільних справ 757/3479/19-ц ( суддя Ільєва Т.Г.) та №757/48290/17-ц ( суддя Новак Р.В.), а [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди зазначеної квартири, від 10 лютого 2016 року, який [PERSON] уклала в нотаріальній формі. Відповідно до зазначеного договору, [PERSON] , з одного боку, а з іншого боку [PERSON] , та його син, [PERSON] , за взаємною згодою, уклали Договір оренди зазначеної квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.4.1 зазначеного договору його було укладено строком на двадцять п`ять років: з 10 лютого 2016 року по 10 лютого 2041 року. Попередньо, в лютому місяці 2015 року [PERSON] запропонував директору ПП «ЮС-ЦЕНТР» [PERSON] купити квартиру його знайомого [PERSON] , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На придбання квартири у [PERSON] було тільки 80 000 (вісімдесят) тисяч доларів США, а 40000 (сорок ) тисяч доларів США не вистачало. Тоді, [PERSON] та [PERSON] запропонували добавити суму коштів, що не вистачало, під письмові гарантії [PERSON] . Такими гарантіями [PERSON] вважав розписку, що [PERSON] начебто позичив кошти у його сина [PERSON] . Позивач [PERSON] також вважала гарантією розписку, але в якій було б прописано не тільки суму позичених коштів, а й додатково зазначено, що в разі отримання позики, [PERSON] візьме на себе обов`язок, після купівлі зазначеної квартири, передати їй в оренду (з правом здачі в суборенду) терміном до повернення позичених коштів. Після узгодження зазначеного питання, 3 лютого 2015 року, вона разом з [PERSON] передали [PERSON] 40 000 (сорок) тисяч доларів США. Отримавши зазначені кошти, 05 лютого 2015 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Пізніше [PERSON] , 10 квітня 2015 року, додатково отримав від [PERSON] позику в сумі 12 000(дванадцять) тисяч доларів США на ремонт придбаної квартири. В процесі слухання зазначеної справи 27.07.2016 [PERSON] повернув [PERSON] , який діяв по дорученню від [PERSON] 304 483,20 грн. (триста чотири тисячі чотириста вісімдесят три гривні 20 коп), що підтверджується відповідною розпискою, оригінал якої знаходиться в неї на зберіганні. При цьому, [PERSON] повернув [PERSON] оригінал розписки від 10 квітня 2015 року про надання [PERSON] позики в сумі 12 000(дванадцять) тисяч доларів США, яку він знищив. Отримавши зазначені кошти, [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м.Києва ( Справа №753/8419/16-ц провадження №2/753/4822/16 суддя Коренюк А.М.) з відповідною заявою про відмову від позову та закриття провадження в зазначеній справі в частині заявлених ним позовних вимог. На підставі зазначеної заяви

Outcome: dismissed