Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

08 листопада 2016 року представник позивача в інтересах малолітньої дитини звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому просить позбавити її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідачка залишила свою новонароджену дитину, [PERSON], [INFO], в дитячому відділенні КЗ "Саратська районна центральна лікарня". Згідно розпорядження голови Саратської районної державної адміністрації від 25.07.2007 року № 312 /А-07 [PERSON] був влаштований до КУ "Білгород-Дністровський спеціалізований будинок дитини". Розпорядженням голови Саратської районної державної адміністрації від 05.09.2011 року № 521/А-2011, малолітній [PERSON] був переведений до КЗ "Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку", в якому і перебуває. Відповідачка долею дитини не цікавиться, за весь час перебування сина в дитячому будинку жодного разу його не відвідала, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини. Відомості про батька дитини в актовий запис про її народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Відповідачка за час проживання на території Плахтіївської сільської ради Саратського району зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, долею дитини не цікавиться, не відвідує її. Під час розгляду справи прокурор, представник органу опіки та піклування та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, представник Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області позов підтримали, просили його задовольнити, мотивуючи тим, що відповідачка покинула новонароджену дитину в дитячому відділенні Саратської ЦРЛ, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально її не забезпечує, не піклується про неї. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не оспорювала, що 18 травня 2007 року вона залишила новонародженого сина у дитячому відділенні Саратської ЦРЛ і з того часу долею сина не цікавилась, не відвідувала його. Просила не позбавляти її батьківських прав. Будучи належним чином повідомленою про розгляд справи 13 лютого 2017 року, в судове засідання не з'явилась, не повідомила суд про поважні причини неявки. Суд не вислухав думку малолітнього [PERSON] по суті позову, так як згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини, він має діагноз "змішані специфічні розлади психологічного розвитку", не знає та не пам'ятає свою матір через вік, в якому його було влаштовано до державного закладу, а тому його участь у розгляді справи може спричинити стрес та негативно вплинути на його психологічний стан (а.с.46- 47). Заслухавши прокурора, представника органу опіки та піклування та служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, представника Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, відповідачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлює, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У ст.19 Конвенції про права дитини держави - учасниці, які її підписали (в т. ч. і Україна), взяли на себе зобов'язання вживати всіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недоброго і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої особи. Ст.51 Конституції України та ст.ст.151, 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" зобов'язує батьків виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці, розвивати її особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Пункти 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно витягу № 00016744054 від 09 червня 2016 року з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька дитини в актовому записі про її народження записані згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу за вказівкою матері (а.с. 6-7). З акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 27 червня 2007 року, видно, що 18 травня 2007 року відповідачка [PERSON] без будь-яких пояснень покинула в дитячому відділенні Саратської ЦРЛ свого новонародженого сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 57). Розпорядженням голови Саратської районної державної адміністрації Одеської області № 312/А-07 від 25 липня 2007 року дитина була влаштована до будинку дитини на повне державне забезпечення, а розпорядженням голови Саратської районної державної адміністрації Одеської області № 521/А-11 від 05 вересня 2011 року дитина була переведена до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини на повне державне забезпечення (а.с. 14-15). З 12 вересня 2011 року по теперішній час [PERSON] знаходиться в Білгород-Дністровському будинку дитини. За час перебування дитини у вищевказаних закладах відповідачка [PERSON] жодного разу сина не відвідала, не цікавиться його долею, не приймає участі в його вихованні та утриманні, що підтверджується клопотанням Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини (а.с. 46). Згідно довідки Плахтіївської сільської ради відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] (а.с.19). Як зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов відповідачки, вона проживає у будинку, що належить [PERSON], власного житла не має. Житло знаходиться в незадовільному стані, в будинку антисанітарія, ні в одній з кімнат не прибрано. Відсутні продукти харчування, постільна білизна, предмети особистої гігієни (а.с. 9). За місцем проживання відповідачка характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, не працює, власного житла не має, долею малолітньої дитини не цікавиться (а.с. 8). Ствердження відповідачки, що в даний час вона вийшла заміж і проживає у с.Введенка Саратського району Одеської області в будинку свого чоловіка, спростовуються довідкою Введенської сільської ради Саратського району Одеської області від 13.02.2017 року № 25, згідно якої відповідачка на території Введенської сільської ради не зареєстрована, не працює, постійне місця проживання відсутнє, поневіряється по асоціальних сім'ях Введенської сільської ради (а.с.58). Згідно письмовому висновку служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації відповідачку доцільно позбавити батьківських прав щодо її дитини [PERSON], так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по його вихованню (а.с. 17). Судом встановлено, що відповідачка не забрала дитину з дитячого відділення Саратської ЦРЛ без поважної причини і протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування; не піклується про дитину, не забезпечує її матеріально, не відвідує, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її долею. За таких обставин суд приходить до висновку, що в інтересах дитини відповідачку належить позбавити батьківських прав. Ч.2 ст.166 СК України встановлює, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням сімейного та матеріального становища відповідачки, яка не працює та не має інших дітей на своєму утриманні, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає аліменти в сумі по 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 1102 гривні 40 копійок (551,20 грн. х 2).

Outcome: approved