Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, Головного [PERSON] Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, обґрунтовуючи позовні вимоги таким. 05.03.1996 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складалось із права на земельну частку (пай), розміром 3,05 умовних кадастрових гектарів, на території Щасливської сільської ради, яка перебувала у колективній власності КСП «Земля Подільська» с.Щаслива Липовецького району, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0331862 виданого Липовецькою райдержадміністрації 06.07.1997 року. Донька спадкодавця (мати позивача) [PERSON], після смерті матері (баби позивача) фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала з нею, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці відсутні. Проте [PERSON] померла 27.11.1996 року так і не оформивши свої спадкові права в передбаченому чинним на той час законодавством порядку. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її чоловік (батько позивача), [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав з нею, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся. 02.12.2005 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого увійшло право на вищевказану земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,05 га на території Щасливської сільської ради (сертифікат на земельну частку (пай) ВН № 0331862). До кола спадкоємців увійшли діти спадкодавця, зокрема позивач та його сестри - [PERSON], [PERSON], [PERSON], та його брат - [PERSON], які ні після смерті матері, а ні після смерті батька спадщину не прийняли, на неї не претендують, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, а тому позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого батька [PERSON]. Однак при оформлені своїх спадкових прав на земельну ділянку, нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] Зофією Григорівною був пропущений встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та іншого не доведено, а також надано сертифікат на право власності на земельну частку (пай), який не відповідав вимогам чинного законодавства. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а таке його право оспорюється та не визнається, у зв'язку із чим він позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просив суд здійснити захист його порушених прав у спосіб шляхом визнання за ним права на майно, що увійшло до складу спадкової маси. В судове засідання позивач не з'явився, однак надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - сільський голова Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився надіслав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи за відсутності представника відповідача, вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує стосовно їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи були оповіщені належним чином, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у відсутності представника відповідача до суду не направили, хоча надали до суду заперечення проти позову, що долучене до матеріалів справи, відповідно до якого просять суд в позові відмовити, мотивуючи тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано на імя [PERSON], 06.06.1997 року, у той час як [PERSON] померла 05.03.1996 року. Матеріали, що додані до позовної заяви не містять доказів, що спадкодавець була внесена до списків громадян, які мають право на земельну частку(пай) та доданий до Державного акту на право колективної власності. Також позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], однак доказів про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до позову не додано. Зважаючи на те, що позивач та представник Щасливської сільської ради скористались наданими їм правами заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а неявку іншого відповідача суд визнає неповажною, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів, за відсутності сторін, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке. 05.03.1996 року померла [PERSON], на що вказує свідоцтво про смерть серія І-АМ № 345509 (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно відповіді Державного нотаріального архіву Вінницької області спадкова справа до майна померлої [PERSON]К не заводилась. Як слідує із довідки виданої виконавчим комітетом Щасливської сільської ради за №872 від 12.11.2016 року (а.с.16), на день смерті [PERSON] з нею були зареєстровані та постійно проживали: дочка: [PERSON]; зять [PERSON] Відповідно до довідки за №871 від 22.11.2016 року (а.с.16), дочка [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла фактично шляхом вчинення дій в межах шестимісячного строку щодо належного спадкодавцеві майна. Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно\~ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Наведене свідчить, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON]Г, отож спадщина належить їй з моменту відкриття спадщини. 27.11.1996 року [PERSON] померла, на підтвердження чого суду було надано свідоцтво про смерть серія № 362764 (а.с. 10). Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно відомостей наданих Державним нотаріальним архівом Вінницької області спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Як убачається із довідки від 22.11.2016 року за № 869 виданої виконкомом Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області (а.с. 17), із [PERSON], до дні її смерті 27.11.1996 року, постійно проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON], який перебував із померлою, [PERSON] Зофією Григорівною у зареєстрованому шлюбі, про що засвідчує свідоцтво про одруження (а.с. 11), та рішення Липовецького районного суду від 13.11.2014 року про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про одруження від 22.11.1959 року (а.с. 12-13). Наведене свідчить, щзо після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її чоловік (батько позивача), [PERSON], в порядку ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав з нею, тобто фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, отож спадщина належить йому з моменту відкриття спадщини, незалежно від того, що він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся. 02.12.2005 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-АМ № 030260, (а.с. 15), який приходився позивачеві батьком, на що вказує свідоцтво про народження позивача серія І-АМ №138441 (а.с. 14). Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів Спадкової справи, які були витребувані судом з органів нотаріату після смерті [PERSON] слідує, що своїм правом на спадкування за законом скористався син спадкодавця позивач у справі - [PERSON], який спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв, шляхом продовження йому додаткового строку для прийняття спадщини (рішення Липовецького районного суду від 26.02.2015 року, яке набрало законної сили та знаходиться серед матеріалів спадкової справи). Крім позивача, до кола спадкоємців першої черги також увійшли інші діти спадкодавця: його сестри - [PERSON], [PERSON], [PERSON], та його брат - [PERSON], однак своїм правом на спадкування вони не скористались, про що свідчать матеріали Спадкової справи, отож єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого батька [PERSON] є позивач. Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 05.10.2016 року за №02-31/778, було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії та видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), розміром 3,05 умовних кадастрових гектарів, на території Щасливської сільської ради, яка перебувала у колективній власності КСП «Земля Подільська» с.Щаслива Липовецького району, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0331862 виданого Липовецькою райдержадміністрації 06.07.1997 року, оскільки [PERSON] Зофією Григорівною був пропущений встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року необхідно вчинити дії, що свідчать про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім цього, позивачем нотаріусу було предявлено документ, а саме сертифікат на право власності на земельну частку (пай), який не відповідає вимогам чинного законодавства. У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Питання набуття права на земельну частку (пай) громадянами України регулюється нормами земельного законодавства, зокрема положеннями ЗК в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, статей 22, 23, 30 в редакції Закону України від 13 березня 1992 року та іншими підзаконними нормативними актами, у даному випадку Указом Президента України від 08.08.95 N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям", враховуючи їх чинність на час відкриття спадщини. Виходячи зі змісту ст. ст. 22, 23 ЗК України (1990 року) та Указу Президента від 08.08.95 N 720/95, судом встановлено, що [PERSON] набула за життя право на земельну частку (пай), на що вказують списки членів КСП «Земля Подільська» с. Щаслива, що доданий до Державного акту на право колективної власності на землю, де у п.306 зазначено прізвище [PERSON] У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 16.04.2004, № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", зазначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). З огляду на наведене, суд вважає, що доводи відповідача про те, що [PERSON] за життя не набула права на земельну частку (пай) є безпідставними. Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача в частині, що позивач не має права на спадкування земельної частки (паю), оскільки таке право не належало його батькові [PERSON], оскільки воно за ним не визнано та не переоформлено, зважаючи на те, що за нормами діючого на час відкриття спадщини законодавства після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], згідно приписів ст.549 ЦК УРСР, а після її смерті [PERSON] вчинив дії, які свідчили про прийняття ним спадщини, отож спадщина належить йому з моменту відкриття. Як слідує із листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", в такому випадку належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З урахування встановлених судом обставин, які були перевіреними зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, що викладені були у позовній заяві, а тому суд вважає, що у контексті правових норм регулювання цього спору, позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved