Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

В липні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ "ПриватБанк"), звернулось до суду із зазначеним позовом до [PERSON], обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 08 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", в подальшому назва банку була змінена на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачкою, остання отримала кредит у розмірі 6 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і з кінцевим терміном повернення строку дії картки, тобто до 01.04.2012 року. Посилаючись, що зобов'язання по вказаному договору, всупереч його умов та норм Цивільного кодексу України (далі ЦК України) відповідачка належним чином не виконувала, в зв'язку з чим виникла кредитна заборгованість в сумі 12 625 грн. 86 коп., яка складається з 6 651 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом; 3 714 грн. 29 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 183 грн. 02 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов і правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 577 грн. 42 коп. - штраф (процентна складова), позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшов лист з проханням розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги банк підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка на повторний виклик в судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату судового розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. У відповідності до ст. 225 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із письмових доказів судом встановлено, що 08 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір приєднання ( ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до вказаного договору, який складається із заяви відповідача (а.с.9), встановлених банком Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-15), Правил користування платіжною картою ( а.с. 29 ), 08 травня 2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 6 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту CASH-кредит зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36.00% річних на -2- суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, які разом із Правилами користування платіжною карткою та заявою відповідача складають між банком і відповідачем договір, останній діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Відповідно до пункту 6.4 Умов і правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів обов'язок клієнта пред'явити банку письмову заяву про розірвання договору та погасити заборгованість, яка утворилася упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка не виконувала зобов'язання за кредитним договором, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.6-8). З будь-якими заявами до банку про непогодження з умовами обслуговування чи змінами тарифів, або розірвання договору не зверталася. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 1050, 1054 ЦК України наслідками порушення зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з розрахунком (а.с. 6-8), станом на 30 квітня 2014 року кредитна заборгованість відповідача в сумі 12 625 грн. 86 коп., яка складається з 6 651 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом; 3 714 грн. 29 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1183 грн. 02 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов і правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 577 грн. 42 коп. - штраф (процентна складова). За такого, суд прийшов до висновку, що відповідачка повинна відповідати за неналежне виконання кредитного договору і нести негативні наслідки таких своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати. На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved