Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

03.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, вказуючи, що між ним та відповідачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АС/6888943. Забезпечений транспортний засіб "ВАЗ 2107", державний реєстраційний номер [NUMBER]. 13.09.2014 року о 08 годині відповідач, керуючи вищевказаним транспортним засобом, здійснив зіткнення з автомобілем "Хюндай", державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови Саратського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2014 року відповідача визнано винним в настанні даної ДТП. На виконання своїх зобов'язань, після аналізу всіх наданих документів страховик виплатив страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу "Хюндай" в розмірі 5785 гривень 38 копійок. Відповідно до п.п. г п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (позивач) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього закону. Зокрема цим пунктом передбачено, що страхувальник невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, повинен письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Проте відповідач, про настання вищевказаної ДТП, всупереч нормі чинного законодавства України, взагалі не повідомив страхову компанію. Отже, з огляду на вищевикладене до позивача у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача, на суму 5785 гривень 38 копійок, яка була виплачена як страхове відшкодування в порядку регресу. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 5785 гривень 38 копійок та судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 68,69). Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомлені про день та час слухання справи, також до суду не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали, не заперечували проти задоволення позову (а.с. 72). Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частина 1 ст. 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 статті 1187 ЦК України визначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2014 року, яка набула чинності, встановлено, що 13 вересня 2014 року о 08 годині [PERSON] на 24 км автошляху М0501, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2107", державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по правій смузі дороги, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, при перестроюванні з правої смуги на ліву не надав перевагу у русі автомобілю марки «Хюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та допустив з ним зіткнення. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цією ж постановою відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 44-45). Як видно із копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/ 6888943, товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування автотранспорту. Застрахованим транспортним засобом за договором виступає автомобіль "ВАЗ 2107", державний номер [NUMBER] (а.с. 24). Стаття 993 ЦК України визначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 38 п. "г" Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховік після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховіка у встановлені строки. Відповідно до згаданого закону, повідомлення страховика має бути здійснене не пізніше трьох робочих днів після ДТП. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно копії платіжного доручення № 8699 від 16 січня 2015 року, позивач сплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль "Хюндай", державний номер [NUMBER], у розмірі 5785 гривень 38 копійок [PERSON], на підставі страхового акту № ЦВ/14/1184 (а.с. 47,48). Судом встановлено, що 13 вересня 2014 року, в результаті неправомірних дій відповідача [PERSON] та порушення ним правил дорожнього руху України було завдано матеріальних збитків [PERSON] Після дорожньо-транспортної пригоди позивач відшкодував потерпілій особі збитки, завдані відповідачем. У зв'язку з тим, що відповідач, в порушення вимог закону, не повідомив позивача у встановлений законом строк про настання страхового випадку, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплачене страхове відшкодування у розмірі 5785 гривень 38 копійок. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved