Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили припинити право спільної власності [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS], присудити на користь відповідача грошову компенсацію за належну йому ? частку зазначеної квартири, визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], з урахуванням належної їм 3/4 частини квартири, право спільної власності на ? частку квартири № 183, що знаходиться по вул. Біблика, 2-Д у м. Харкові, стягнути з відповідача на їх користь в рівних долях судові витрати. В обґрунтування позову зазначили, що 2-х кімнатна ізольована квартира № 183 по вулиці Біблика (колишня 2-ї Пятирічки) 2»Д» у місті Харкові, житловою площею 27,4 кв.м. та загальною площею 45,5 кв.м. у лютому 2003 року була приватизована на склад сімї з чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON] 0лександрівну. Під час примусового виконання рішення суду про стягнення суми боргу з [PERSON] ? ідеальна частка квартири була виставлена на торги та, у звязку з відсутністю інших покупців, була передана стягувачу - [PERSON], який 26.11.2015 року зареєстрував своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачі зазначають, що на даний час ? частини квартири на праві спільної сумісної власності належать їм на підставі свідоцтва про право власності на житло реєстраційний № 7-03-211556, виданого 24.02.2003 року відділом приватизації житла виконавчого комітету Харківської міської Ради, а ? частка квартири належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за номером 1315, виданого 26.11.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Спірна квартира розташована на десятому поверсі 12-поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 27,4 кв. м., у тому числі 1-а кімната 17,3 кв.м., 2-а кімната 10,1 кв.м, кухні площею 6,0 кв.м, вбиральні площею 1,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м, коридору площею 7,0 кв.м, вбудованої шафи площею 1,0 кв.м. Загальна площа квартири складає 45,5 кв.м. Позивачі зазначають, що на ? частки квартири приходиться 34,125 кв.м. її загальної площі, відповідно на ? частку у квартирі приходиться 11,375 кв.м. її загальної площі. На ? частки квартири приходиться 20,55 кв.м. її житлової площі, відповідно на ? частку квартири приходиться 6,85 кв.м. житлової площі. На даний час у спірній квартирі зареєстровані і фактично мешкають пять осіб: позивачі, а також малолітня [PERSON], 17.08.2016р.н. (донька позивача [PERSON]О.), та [PERSON], оскільки іншого житла на праві власності або у користуванні у нього немає. Позивачі вказують, що вони з відповідачем не є членами однієї сімї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Відповідач у спірній квартирі не зареєстрований, ніколи не проживав, комунальні послуги не сплачував, ніякої участі в утриманні житла не приймає. Частка відповідача у праві спільної власності на квартиру є незначною, порівняно з позивачами, які володіють 75% площі квартири. Розмір частки відповідача у житловій площі квартири, у відповідності до технічного паспорту на квартиру, не дає можливості виділити в натурі житлову кімнату для володіння та користування, оскільки є меншим ніж площа будь-якої житлової кімнати. Також позивачі зазначили, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідач зареєстрований у місті Чугуєві м/р Авіатор, А-4104 буд.137 кв.79, отже має у користуванні інше житло. Відповідач одружений та разом з дружиною мешкає у 3-х кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності його дружині. Враховуючи те, що частка відповідача у квартирі [ADDRESS] за своїм розміром та вартістю є незначною, виділити частку у спільному майні в натурі з технічної точки зору неможливо, спільне володіння і користування квартирою між позивачами і відповідачем неможливо, відповідач та його сімя мають у користуванні інше житло - на думку позивачів, припинення за рішенням суду права відповідача на частку у спільному майні, яким є вказана вище квартира, не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сімї. В ході розгляду справи позивачі уточнили позовні вимоги, а саме: щодо визначення ціни позову, яка складає 103742,50 грн., визначення розміру грошової компенсації на користь відповідача за ? частку квартири у розмірі 103742,50 грн., щодо розміру стягнення з відповідача на їх користь в рівних долях судових витрат. У судовому засідання позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з*явилася, просила розглядати справу без її участі, за участю свого представника. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, та зазначила, що відповідачу належить на праві власності ? частка квартири на підставі свідоцтва про право власності за номером 1315, виданого 26.11.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Крім цього іншого житла на праві власності він не має, з дружиною наразі взаємовідносини погіршилися і йому не буде де проживати. Крім того, зазначає, що за запропоновану йому вартість ? частини спірної квартири він не зможе придбати собі будь-якого іншого житла. З оцінкою вартості частки квартири він не згоден, однак заявляти клопотання про призначення повторної експертизи не буде. Зазначає, що пропонував позивачам шляхи вирішення спору , а саме пропонував викупити у позивачів ? частки спірної квартири за суму еквівалентну 15000 доларів США, однак позивачі не погодилися.. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ч.3 ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру № 183 по вулиці Біблика (колишня вул. 2-ї Пятирічки) 2-Д у місті Харкові, загальною площею 45,5 кв.м. 24 лютого 2003 року була приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на склад сімї з чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON] 0лександрівну, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2003 року № 7-03-211556. (а.с.24) З технічного паспорту на квартиру №183 в житловому будинку №2-Д по вул. 2-ї Пятирічки у м.Харкові вбачається, що квартира посімейного заселення, розташована на 10 поверсі 12 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 27,4 кв.м., у тому числі 1-а кімната 17,3 кв.м., 2-а кімната 10,1 кв.м., кухні площею 6,0 кв.м, вбиральні площею 1,2 кв.м, ванної кімнати площею 2,1 кв.м, коридору площею 7,0 кв.м, вбудованої шафи площею 1,0 кв.м. Загальна площа квартири 45,5 кв.м. (а.с.25-26) 26.11.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] на підстав акту про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, затвердженого Орджонікідзевським ВДВС Харківського міського Управління юстиції 24.09.2013 року, видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 1315, про те, що [PERSON], який зареєстрований у [INFO] належить на праві власності майно, що складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS] (колишня вул. 2 Пятирічки) в м. Харкові, квартира в цілому складається з 2 кімнат, житловою площею 27,4 кв.м., загальною площею 45,5 кв.м., вартість ? частки квартири становить 58400,00 грн., правовстановлюючий документ Свідоцтво про право власності на житло, видане Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради 24.02.2003 року за №7-03-2111556, оскільки майно не реалізовано (торги не відбулися) і стягувач [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] (а.с.84) З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана щодо обєкта нерухомого майна від 13.09.2016 року №67913055 вбачається, що квартира [ADDRESS] у розмірі ? частки на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], ? частка квартири належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за номером 1315, виданого 26.11.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно ч. 1 ст.\~355\~ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст.\~356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що на даний час ? частини квартири №183 по вул. Біблика ( колишня 2 Пятирічки), буд 2-Д у м. Харкові на праві спільної сумісної власності належать позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] (до одруження [PERSON]) В.О. та ? частка квартири належить на праві власності відповідачу [PERSON] Згідно довідки з місця проживання та складу сімї КП «Жилкомсервіс» №7842 у квартирі [ADDRESS] зареєстровано пять осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], 17.08.2016р.н (а.с. 20) Відповідно до ст.\~360\~ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків , зборів , а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями , пов'язаними із спільним майном. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] у квартирі №183, що знаходиться в будинку 2-Д по вул. Біблика (колишня 2-ї Пятирічки ) в м. Харкові не зареєстрований, не проживає, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не приймає, зареєстрований за адресою: [INFO], отже має у користуванні інше житло. Відповідач не є членом родини позивачів. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"\~\~квартира, що є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п. 7\~\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~20\~від 22.12.1995\~року "Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності" судам слід враховувати, що відповідно до ст.55 Закону "Про власність" громадянин не може бути позбавлений права власності\~\~на своє\~\~майно,\~\~крім\~\~випадків,\~\~передбачених\~\~цим Законом та іншими законодавчими актами України. Оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. З метою визначення чи можливий з технічної точки зору виділ в натурі ? частини квартири № 183, що знаходиться по вул. Біблика, 2-Д у м.Харкові, [PERSON] звернувся з відповідною заявою про надання висновку до спеціалізованої організації - ТОВ «Арбудпроект». ТОВ «Арбудпроект» склав технічний висновок про можливість (неможливість) виділу 1/4 частини квартири в натурі, з якого вбачається, що за результатами проведення технічного обстеження обєкта двокімнатної квартири №183, що знаходиться в будинку 2-Д по вул. Біблика (колишня 2-ї Пятирічки ) в м. Харкові, загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що знаходиться у власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено неможливість виділу ? частини квартири в натурі. (а.с.29-34) Таким чином, виділити частку у спільному майні квартирі [ADDRESS] в натурі на користь співвласника [PERSON], неможливо, оскільки частка відповідача є незначною. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч. 5 ст.\~319\~ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян. Виходячи з розміру житлової площі квартири [ADDRESS], оскільки частка відповідача в квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, суд вважає спірну квартиру неподільною. У відповідності до ст.\~365\~ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Зі змісту цієї норми закону вбачається, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Вказаний правовий висновок міститься у: Постанові Верховного Суду України від 23.11.2016р. у справі №357/11232/14-ц; Постанові Верховного Суду України від 15.07.2016р. у справі №6-1599ц16; Постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-68цс14 та ін. При вирішенні питання про те, що припинення права власності відповідача на ? частини спірної квартири не завдасть істотної шкоди його інтересам, як співвласника та членам його сім*ї суд виходить із сукупності встановлених обставин, а саме: 1)Вказана частка житлового приміщення придбана відповідачем в результаті задоволення своїх позовних вимог про стягнення боргу з [PERSON] , так як іншого майна у боржника не було, покупців на звернену частку квартири, що належала [PERSON] в ході виконання судового рішення, не було. 2)Відповідач з 1995 року зареєстрований в [INFO] (а.с.83,84,114,115 та інш.) і має право користування в цій трикімнатній квартирі, загальною площею 75,7 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м. 3)Відповідач на протязі всього часу розгляду справи висловлював наміри про продаж належної йому частки в спірній квартирі і його наміри мають реальний характер, виходячи з укладеного попереднього договору, поданих заяв до нотаріуса; 4)Відповідач пропонує позивачам викупити їх частки в спірній квартирі за суму , еквівалентну 15000 доларів США, що свідчить про реальну матеріальну спроможність відповідача з урахуванням отриманих коштів за свою частку від позивачів забезпечити себе окремим житлом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст.\~365\~ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Ухвалою суду від 26.05.2017 року за клопотанням позивача [PERSON] по справі була призначена судово будівельна-технічна експертиза. З висновку судової оціночно-будівельної експертизи №9531 зробленого судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. [PERSON] від 11.12.2017 року вбачається, що ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на грудень 2017 року (час проведення оцінки) складає 414970,00 грн. (а.с.157-178) Відповідачами були внесені на депозитний рахунок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кошти у загальній сумі 103743,50 грн. (вартість ? частки квартири [ADDRESS]) в рахунок забезпечення позовних вимог до [PERSON] Представник відповідача зазначила, що сторона відповідача не згодна з цією оцінкою, однако, не дивлячись на роз*яснення суду, зауважила, що будь-яких клопотань про проведення повторної експертизи та надання інших доказів на спростування висновку експертизи надати не буде. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. ;an=3548">Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, частка відповідача у квартирі [ADDRESS] за своїм розміром та вартістю є незначною, виділити частку у спільному майні в натурі з технічної точки зору неможливо, спільне володіння і користування квартирою між позивачами і відповідачем неможливо, відповідач не проживає у зазначеній квартирі, має у користуванні інше житло, суд вважає, що припинення право спільної часткової власності відповідача на ? частину у спірній квартирі, не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім'ї. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved