Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] та [PERSON], звернулись з позовом до [PERSON] та ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування заборгованості з страхового відшкодування і стягнення моральної шкоди. Позивачі вимоги мотивували тим, що 22.04.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI 80» під керуванням [PERSON] та автомобімя «МАЗДА», під керуванням [PERSON] (що належить на праві власності [PERSON].). Зазначена ДТП сталась з вини [PERSON]- водія автомобіля «AUDI 80». Внаслідок вказаної ДТП автомобіль «МАЗДА» зазнав технічних пошкоджень, вартість відновлювального ремонту складає 10392,59 грн. Посилаючись на те, що ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" своєчасно та в повному обсязі не виплатила їм страхове відшкодування, просили стягнути з неї заборгованість з страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції у розмірі 14463,45 грн. та 3% річних від простроченої суми за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 658,20 грн. Також позивачі просили стягнути з відповідачів моральну шкоду по 3000 грн. з кожного по 1500 грн. на кожного позивача. Позивачі надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача [PERSON] надав письмове заперечення на позовну заяву, в якому просив в частині позовних вимог до [PERSON], про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. відмовити повністю. Представник відповідача ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 22.04.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI 80», під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] Внаслідок даної пригоди автомобілю «МАЗДА» було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.05.2014 року винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], який, керуючи транспортним засобом - автомобілем «AUDI 80», рухаючись по пр. Корабелів в м. Миколаєві не слідкував за дорожньою обстановкою при розвороті та зміні напрямку руху ліворуч здійснив контактування з автомобілем «МАЗДА» під керуванням водія [PERSON] внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що врезультаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій особі було завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на ремонт пошкодженого автомобіля. Матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля «МАЗДА», номерний знак [NUMBER] складає 17016,30 грн. (а.с. 9). Оскільки між [PERSON] та ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «AUDI 80», страховою компанією частково було виплачено позивачам компенсацію завданої шкоди в сумі 8984,56 грн. та пені у розмірі 558,94 грн. за порушення умов договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Отже, заборгованість ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" перед [PERSON] складає 8031,74 грн. (17016,30 грн. - 8984,56 грн.), з урахуванням індексу інфляції 14463,45 грн. (а.с. 21,22). Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки винним у скоєнні вищезазначеної ДТП визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого на час скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з страхового відшкодування та 3% річних від простроченої суми (658,20 грн.) підлягають задоволенню. Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення з відповідачів на користь позивачів моральної шкоди слід врахувати наступне. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В судовому засіданні вимоги позивачів про стягнення моральної шкоди належно ними не обґрунтовані, не надано належних і допустимих доказів заподіяння позивачам моральної шкоди. Тому в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: partial