Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

У квітні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до Ленінського відділу держаної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, Приватного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про звільнення майна з-під арешту. У позові вказувало, що 29 липня 2008 року та [PERSON] уклали кредитно-заставний договір, згідно якого відповідач отримав кредит та надав у заставу автомобіль ВАЗ модель: 21214, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий, номер кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Зважаючи на те, що право застави у Банку виникло раніше ніж винесенні державним виконавцем постанови про арешт майна від 26 березня 2012 року та 20 грудня 2013 року, а рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25 червня 2011 року задоволено позовні вимоги банку до [PERSON] та надано право Банку звернути стягнення на предмет застави та вказаний автомобіль з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу з іншою особою, зі зняттям автомобіль з реєстраційного обліку в органах ДАІ, тому позивач просив задовольнити позовні вимоги. Представник позивача Стрельник Р.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Юрко К.В. заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" в судове засідання не з'явились та не повідомили про причину неявки, хоча належним чином були повідомлені про день і час розгляду справи Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу без участі вказаних осіб. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 29 липня 2008 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитно-заставний договір № PLOKAE0000121697, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 42376 грн. 66 коп. та надав у заставу автомобіль ВАЗ модель: 21214, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий, номер кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відомості про обтяження рухомого майна, що належить на праві власності [PERSON], внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з вказаного реєстру. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25 червня 2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про звернення стягнення позовні вимоги задоволено та звернено стягнення на предмет застави - автомобіль ВАЗ модель: 21214, 2006 року випуску, тип ТЗ: легковий, номер кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу вказаного автомобіля Банком, з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, з наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. 26 березня 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу держаної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції винесено постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження, з метою виконання виконавчого листа № 2-2349/11 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" боргу в сумі 22360 грн. 34 коп., який виданого Октябрським районним судом м. Полтави 01 червня 2011 року, згідно якої накладено арешт на зазначений автомобіль. 20 грудня 2013 року державним виконавцем Ленінського відділу держаної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції винесено постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження, з метою виконання виконавчого листа № 2-749/11, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргу в сумі 999 грн. 29 коп., який виданого Ленінським районним судом м. Полтави 25 серпня 2011 року, згідно якої накладено арешт на зазначений автомобіль. Стаття 1 Закону України "Про заставу" передбачає, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ст. 16 вказаного Закону право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Аналогічні положення визначені ст.ст. 572, 574, 585 ЦК України. Стаття 16 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачає, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Стаття 23 цього ж Закону визначає, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Зважаючи на те, що право застави у позивача виникло раніше ніж державним виконавцем винесено постанови про арешт майна, сума боргу [PERSON] перед позивачем значно менша ніж вартість автомобіля, суд вважає, що арешт майна підлягає зняттю, а позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved