Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про зобов`язання зареєструвати малолітню дитину за місцем проживання матері без згоди батька. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, але у направленій заяві до суду просив розглянути справу у його відсутність, при цьому позовні вимоги уточнив, уточнені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши у позові, що в 2015 році позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] познайомились і почали спільно проживати як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, дитина залишилась проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] відмовляється разом з позивачем звернутись з заявою до Центру надання адміністративних послуг про реєстрацію дитини за місцем проживання позивача, вказуючи, що йому це не потрібно. 29.08.2019 року [PERSON] звернулась до відділу з питань реєстрації місця проживання Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про реєстрацію малолітнього сина [PERSON] , [INFO] за місцем проживання позивача в [ADDRESS] . 30.08.2019 року у задоволенні реєстрації місця проживання сина [PERSON] матері [PERSON] було відмовлено, тому що нею не надано письмової згоди батька на реєстрацію дитини. Вважає таку відмову незаконною, тому просить зобов`язати Дарницьку районну в м. Києві державну адміністрацію зареєструвати малолітню дитину [PERSON] за місцем проживання матері в квартирі [ADDRESS] без згоди батька, так як останній зареєстрований на непідконтрольній Україні території в [ADDRESS] і відмовляється звернутись з позивачкою до центру надання адміністративних послуг або надати письмову згоду на реєстрацію сина за місцем проживання матері. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи був двічі повідомлений судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Представник відповідача Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Пастухова Т.В. в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що працівники Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації діяли згідно чинного законодавства, яке в обов`язковому порядку передбачає разом з подачею документів для реєстрації місця проживання дитини обопільну згоду обох батьків. Позивач при подачі таких документів не надала письмову згоду на реєстрацію дитини за її місцем проживання відповідача [PERSON] . Крім того, вона могла подати і рішення про визначення місця проживання дитини з нею. Такого рішення відповідачу вона також не надала. Тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки матеріали справи не містять доказів безпосередньої відмови відповідача [PERSON] від надання дозволу на реєстрацію їх спільного сина за місцем реєстрації матері дитини. 3-тя особа: служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання також не з`явилась повторно, про розгляд справи юридична особа була двічі повідомлена судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у відсутність свого представника не зверталась. Заслухавши представника відповідача Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні, в 2015 році позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] познайомились і почали спільно проживати як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). На даний час сторони проживають окремо, дитина залишилась проживати разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, яка належить позивачу на праві власності (а.с.9), де вона є зареєстрованою (а.с.7, зворот. бік; 16). За приписами ч.1, ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Верховною Радою Української РСР від 27.02.1991 року №789-ХІІ, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно ч.2-3, ст.5 Закону України „Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" №1871-ІХ від 5.11.2021 року батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати або зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. На момент звернення 2.10.2019 року до суду позивача з даним позовом була діючою ст.6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", в якій зазначено, що батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Стаття 6 даного Закону України була виключена на підставі Закону України „Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" №1871-ІХ від 5.11.2021 року. Оцінюючи вказані норми права, суд приходить до висновку, що диспозиція ч.3, ст.5 Закону України „Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" є аналогічною за своїм змістом з диспозицією частини 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" в частині обов`язкового надання згоди іншим з батьків у випадку подання документів на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини до 10 років одним із батьків. За приписами ч.1, ст.242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Таким чином, виходячи зі змісту свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , його батьком є [PERSON] , відповідач по справі, а матір`ю - [PERSON] , позивач по справі (а.с.6). Як регламентує ч.2, ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як наголошує п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2.03.2017 року №207 „Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Таким чином, відповідно до вимог вказаних Закону України і Правил для проведення реєстрації малолітньої дитини одним із батьків за його місцем реєстрації у відсутності іншого з батьків подавач документів повинен (повинна) надати крім інших документів або письмову згоду відсутнього законного представника (іншого із батьків), або рішення про визначення місця проживання дитини разом з законним представником - подавачем документів про реєстрацію місця проживання дитини. 29.08.2019 року [PERSON] звернулась до відділу з питань реєстрації місця проживання Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про реєстрацію малолітнього сина [PERSON] , [INFO] за місцем проживання позивача в [ADDRESS] . 30.08.2019 року у реєстрації місця проживання сина [PERSON] матері [PERSON] було відмовлено, тому що не надано письмової згоди батька на реєстрацію дитини, що підтверджується копією заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини (а.с.10). Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі змісту позову та доданих позивачем та її представником доказів по справі, [PERSON] 29.08.2019 року при зверненні до відділу з питань реєстрації місця проживання Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про реєстрацію малолітнього сина [PERSON] , [INFO] за місцем проживання позивача в [ADDRESS] за відсутності [PERSON] не надала працівникам вказаного державного органу ні письмової згоди [PERSON] про реєстрацію їх спільного сина за місцем проживання матері дитини, ні рішення про визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Тому, відмовляючи 30.08.2019 року у задоволенні заяви про реєстрацію дитини за місцем проживання та реєстрації матері дитини, працівники Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації діяли в межах своєї компетенції та наданих їм повноважень виключно на законних підставах згідно діючого законодавства, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed