Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, зазначивши, що 16.01.2015 року на автодорозі сполученням Київ-Чернігів-Нові Яриловичі на території Ріпкинського району Чернігівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volksvagen Transporter» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volksvagen Golf», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Причиною ДТП стало порушення [PERSON] п.п.2.3 б), 13.1, 14.2 в) ПДР України, внаслідок чого загинув чоловік позивача - [PERSON], а належний позивачеві автомобіль отримав механічні пошкодження, віднолювальний ремонт якого, перевищуватиме вартість цього транспортного засобу до ДТП. У зв'язку зі смертю [PERSON], позивач перенесла моральні страждання, здійснила витрати на поховання чоловіка. Вироком Ріпкинського районного суду від 18.06.2015 року, який набрав чинності, [PERSON], визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. У зв"яку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в СК «Галицька», позивач 09.02.2015 року звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак належних їй виплат не отримала. Таким чином [PERSON], посилаючись на ст.ст.1187, 1193, 1194 ЦК України, просить стягнути з відповідача на свою користь: 1) 31270 грн. 62 коп., в якості відшкодування витрат на поховання [PERSON]; 2) 14616 грн., в якості відшкодування моральної шкоди; 3) відшкодування вартості належного їй автомобіля «Volksvagen Golf» д.н. [NUMBER], в розмірі 44863 грн. 83 коп.; 4) після сплати відповідачем страхового відшкодування передати йому у власність автомобіль «Volksvagen Golf» д.н. [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, заявлені [PERSON], пояснивши, що позивач у встановленому законом порядку зверталась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак не отримала належних їй виплат. Крім того, СК «Галицька» не повідомляла позивачеві про причини невиконання свого зобов"язання за договором, укладеним з особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована. Представник відповідача СК «Галицька» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Вимоги, заявлені позивачем до СК «Галицька», [PERSON] вважає обґрунтованими. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2015 року близько 09 години [PERSON], керуючи автомобілем «Volksvagen Transporter», д.н. [NUMBER], рухаючись по автодорозі «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» зі сторони смт.Ріпки в напрямку м.Чернігова, на 184 км + 500 метрів автодороги, в порушення п.п. 2.3 б), 13.1, 14.2 в) ПДР України, проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню ситуацію, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів, розпочав обгон автомобіля «Mersedes-Benz Vito» д.н. [NUMBER], який рухався у попутному напрямку. В цей час на смузі зустрічного руху знаходився автомобіль «Volksvagen Golf», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався зі сторони м.Чернігова. Під час спроби повернення на свою смугу руху, [PERSON] не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого його автомобіль зіткнувся з задньою частиною автомобіля «Mersedes-Benz Vito», д.н. [NUMBER], а потім вказаний автомобіль змінив напрямок руху, виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем під керуванням [PERSON] Внаслідок зіткнення [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, від яких помер на місці ДТП. Вироком Ріпкинського районного суду від 18.06.2015 року по справі № 743/528/15-к, який набрав чинності 20.07.2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цим судовим рішенням підтверджено причинно-наслідковий зв"язок між діями [PERSON] та настанням смерті [PERSON], а також пошкодженням автомобіля «Volksvagen Golf», д.н. [NUMBER]. У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Станом на 16.01.2016 року, [PERSON] являвся власником автомобіля «Volksvagen Transporter» д.н. [NUMBER], а його цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП, була застрахована у СК "Галицька". За договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/9294175 від 24.04.2014 року, СК "Галицька" взяла на себе зобов'язання, у період з 25.04.2014 року по 24.04.2015 року, відшкодувати шкоду, завдану [PERSON] третім особам, зокрема у випадку завдання шкоди життю і здоров"ю, в розмірі 100000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50000 грн. Забезпеченим транспортним засобом за вказаним договором є автомобіль «Volksvagen Transporter» д.н. [NUMBER]. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON], починаючи з 26.03.1981 року, перебувала в зареєстрованому шлюбі із загиблим під час ДТП [PERSON] 09.02.2016 року позивач зверталась до СК «Галицька» з письмовим повідомленням про настання страхового випадку та виплату стахового відшкодування. Факт звернення позивача до СК "Галицька" підтверджується копією заяви та фіскальним чеком про відправлення відповідачеві рекомендованої кореспонденції. На день розгляду справи судом, страхове відшкодування позивачеві не виплачено, письмової відповіді на звернення [PERSON], відповідачем не надано. Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, а шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до п.2 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування", страховик протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, зобов'язаний вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Згідно абз.6 п.23.1 ст.23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Пунктом 27.1 ст.27 вказаного вище Закону передбачено, що страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і їх взаємний зв'язок в сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, у розмірі 14616 грн. Частинами 1, 2 ст.1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами, а за наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. У відповідності до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності, відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Згідно ч.3 ст.1193 ЦК України, вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 ЦК України, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, та у разі відшкодування витрат на поховання. Квитанцією виданою ПП "[PERSON]" від 07.02.2016 року підтверджено, що [PERSON] понесла витрати на виготовлення пам'ятника [PERSON], в розмірі 19650 грн., згідно квитанції від 07.02.2016 року. З товарного чеку від 17.01.2015 року вбачається, що позивач сплатила за поминальний обід 8316 грн. З товарного чеку від 15.01.2016 року вбачається, що позивач сплатила за поминальний обід 3963 грн. 05 коп. Накладними № 229 та № 230 від 16.01.2015 року та фіскальними чеками до них підтверджується, що позивач понесла витрати на ритуальні атрибути та послуги, в розмірі 2721 грн. 62 коп. та 563 грн. У відповідності до п.27.4. ст.27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання, яке не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У відповідності до ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З договору страхування вбачається, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, визначено в розмірі 50000 грн. Суд вважає, що підстави, визначені Законом "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачеві, відсутні. Таким чином, враховуючи ліміт відповідальності страховика та встановивши, що збитки заподіяні позивачу внаслідок ДТП покриваються за рахунок страхової компанії, суд приходить до висновку, що належним способом захисту майнового права позивача є відшкодування завданої йому майнової шкоди безпосередньо страховиком. У відповідності до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. З висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 34 від 04.02.2016 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volksvagen Golf» д.н. [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 16.01.2015 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу, станом на 04.02.2016 року, відповідала 88885 грн. 72 коп. Ринкова вартість автомобіля «Volksvagen Golf» д.н. [NUMBER], на момент ДТП та станом на день проведення дослідження відповідала 44863 грн. 83 коп. Згідно ч.1 п.3 ст.988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності не може перевищувати розміру реальних збитків. Статтею 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. За наведених обставин, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути 44863 грн. 83 коп., тобто його ринкову вартість до настання ДТП. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір.

Outcome: approved