Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач МКП "Чернівцітеплокомуненерго" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення. В позові посилається на те, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" надає послуги централізованого опалення в квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], опалювальною площею 43,00 кв.м. Дана квартира розташована в багатоквартирному будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, що передбачено вимогами СНиП-2.08.01-89 «Жилые здания» та іншими вимогами. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Між позивачем та відповідачем до 01 січня 2006 року існували фактичні договірні правовідносини передбачені ст. 11 ЦК України - «Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків»- шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER]. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року передбачено, що договори про надання житло-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом мають бути приведені у відповідності із ним до 01 січня 2006 року. На цій підставі та у відповідність з типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, позивачем було розроблено та направлено поштою проект договору про надання послуг з централізованого опалення відповідачу. На пропозицію позивача укласти договір відповідач не відповів. Послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. При розрахунках фактичних обсягів та вартості спожитої теплової енергії враховувались середньодобове теплове навантаження, кількість годин роботи тепловикористовуючих установок у розрахунковому періоді та коефіцієнт, величина якого визначається в залежності від температури зовнішнього повітря і фактичної кількості відпущеного тепла, з урахуванням обґрунтованих скарг-претензій. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф. Розрахунки проводилися згідно тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про затвердження норм витрат тепла, розмірів двоставкових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на централізоване опалення та одно ставкових тарифів на теплову енергію на гаряче водопостачання » від 30.12.2008 року № 1031/24., рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради «Про встановлення скоригованих двоставкових тарифів» від 22.02.2011 року №122/4. Величина тарифу та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно, як і до інших мешканців м. Чернівці. Інформація про тарифи на послуги з теплопостачання друкувалася в газеті «Чернівці» від 28 листопада 2008 року, 1 та 9 січня 2009 року, 24 лютого 2011 року та інших засобах масової інформації. Відповідач зобов'язаний щомісячно вносити на рахунок підприємства оплату за централізоване опалення їх квартири. Оплата за надані послуги повинна здійснюватись відповідачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків призвело до утворення заборгованості за період з 01 грудня 2011 року по 31 жовтня 2013 року в сумі 1933 грн. 19 коп., тому просить стягнути з відповідача на свою користь цю суму заборгованості, а також втрати від інфляційних процесів в сумі 13 грн. 88 коп., 3 % річних в сумі 52 грн. 23 коп. та судовий збір в сумі 344 грн. 10 коп. Представник позивача МКП "Чернівцітеплокомуненерго" в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення в сумі 1933 грн.19 коп., втрати від інфляційних процесів в сумі 13 грн. 88 коп., 3 % річних в сумі 52 грн. 23 коп., судовий збір в сумі 344 грн. 10 коп. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 150 грн., не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином в газеті «Свобода Слова» [NUMBER] від [INFO] року, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає, що справу можна розглянути за його відсутності та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13 січня 2014 року (а.с. 41), його квартира обладнана приладами централізованого опалення. Від послуг відповідач не відмовився і прилади централізованого опалення не відключав. Між відповідачем та позивачем до 01 січня 2006 року існували фактичні договірні правовідносини, шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER]. 24 червня 2004 року прийнято Закон України «Про житлово-комунальні послуги», в якому передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим законом мають бути приведені у відповідність із ним до 01 січня 2006 року. На цій підставі у відповідності з типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, позивач розробив договір про надання послуг з централізованого опалення та проект даного договору було надіслано поштою відповідачу, що підтверджується листом № 1602 від 23 травня 2013 року (а.с.17), який на пропозицію укласти договір не відповів, хоча продовжує користуватися наданими послугами з централізованого опалення без правових на те підстав. Позивачем МКП „Чернівцітеплокомуненерго" надавались послуги по централізованому опаленню квартири відповідачу протягом опалювального періоду кожного року, за що проводилось нарахування згідно тарифів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10). Відповідач згідно вимог ст.19 Закону України "Про теплопостачання" зобов'язаний вносити за надані позивачем послуги щомісячно оплату, але в порушення цих вимог закону та умов договору, починаючи з 01 грудня 2011 року по 31 жовтня 2013 року включно оплату за надані послуги не провів повністю, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 31 жовтня 2013 року згідно розрахунку в сумі 1933 грн. 19 коп. (а.с.10), яку він в добровільному порядку не погасив, не дивлячись на надіслане йому позивачем повідомлення про заборгованість за теплопостачання від 12 травня 2013 року (а.с.16), а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути непогашену заборгованість в цій сумі, задовольнивши повністю позовні вимоги в цій частині.. Згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що інфляційні втрати від розміру заборгованості за період з 01 грудня 2011 року по 31 жовтня 2013 року складають суму 13 грн. 88 коп., 3% річних - суму 52 грн. 23 коп., що підтверджується розрахунком (а.с.11), а тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути цю суму, повністю задовольнивши позовні вимоги. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 344 грн. 10 коп. і витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 150 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 67, 68, 156 ЖК України, ст.ст. 360, 509, 526, 530, 625, 648 ЦК України, ст.ст.1, 14, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання",

Outcome: approved