Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить зобов'язати відповідача демонтувати господарську споруду з металевого каркасу, водопроникний вигріб, надвірний туалет та гноєзбірник, що розташовані по [ADDRESS] на подвір'ї її сусідки - відповідача по справі, посилаючись на те, що ці споруди збудовані без відповідних дозволів та порушують її права, зокрема господарська споруда з металевого каркасу такі погіршує природне освітлення приміщення будинку позивача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просить зобов'язати відповідача демонтувати господарську споруду з металевого каркасу та надвірний туалет. Вказала, що відповідачем водопроникний вигріб та гноєзбірник були перенесені та порушення її прав в цій частині усунуто. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та вказала що нею не порушено прав позивача. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Позивачу на праві приватної власності належить 5/6 частин домоволодіння по [ADDRESS], що стверджується витягом про державну реєстрацію прав №28096957 від 23.11.2010 року. Встановлено, що поряд із будинком позивача, по [ADDRESS] проживає відповідач по справі. Згідно листа Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Тернопільській області від 12.11.2009 року №1577/16/08, в ході перевірки встановлено, що згідно земельно-облікових документів за [PERSON] рахується в [ADDRESS] рахується присадибна земельна ділянка площею 0,12га. При обмірі земельної ділянки в натурі встановлено, що вона з усіх сторін по периметру обгороджена металевою сіткою. Порушень межових знаків не виявлено. Зроблену добудову до господарського будинку гр. [PERSON] здійснила на своїй земельній ділянці. Відповідно до листів Тернопільської районної санітарно-епідеміологічної станції від 25.11.2009 року №3492 та від 29.12.2011 року №4109, при обстеженні на місці встановлено, що гр. [PERSON] самовільно здійснює добудову до своєї господарської будівлі з порушенням вимог ДБН 360-92* "Планування і забудова міських і сільських поселень" п.3.25*, згідно яких відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати 15м. Крім цього, виявлено, що на прибудинковій території гр. [PERSON] організовано водовідведення з порушенням санітарних вимог. Водопроникний вигріб, надвірний туалет та гноєзбірник збудовано без погодження рай архітектурою, райСЕС та органами місцевого самоврядування. За порушення санітарного законодавства на гр. [PERSON] накладено штраф у розмірі 17грн. постанова №371 від 29.12.2011 року. Судом направлялвся запит до Головного управління Держсанепідслужби у Тернопільській області щодо отримання копії вказаної постанови по справі про адміністративне правопорушення, однак згідно листа Управління від 21.02.2014 року №17.1/231, надати її копію є неможливим. Так, архівним відділом Тернопільської РДА приймаються на зберігання документи, термін яких становить 10 років і більше. Термін зберігання Постанови про накладення штрафу становить 3 роки. Відповідно до листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від 05.01.2012 року №01-16/23, за результатами розгляду на місці в присутності землевпорядника Мишковицької сільської ради [PERSON], гр. [PERSON] та опрацювання наявних в інспекції документів і матеріалів встановлено, що гр. [PERSON] в 2009 році з її слів без відповідних дозвільних документів провела роботи з влаштування господарської споруди з металевого каркасу обшитого металевими листами розміром в плані 3,8х4,5. Вказана споруда знаходиться на відстані близько 1,8м. до межі виступаючої частини. Згідно висновку №2858 від 30.10.2013 року судової будівельно-технічної експертизи, складеного Львівським відділенням КНДІСЕ, тривалість інсоляції та коефіцієнт природного освітлення житлових кімнат в житловому будинку по [ADDRESS] відповідають вимогам п.п.3.2, 3.4 ДБН В.2.2.-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення" та п.10.30 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень". Господарська споруда з металевого каркасу обшитого металевими листами, яке знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS], не впливає на рівень інсоляції та природного освітлення житлових кімнат житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п.5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" від 30.03.2012 № 6, відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що висновком №2858 від 30.10.2013 року судової будівельно-технічної експертизи, складеного Львівським відділенням КНДІСЕ спростовуються доводи позивача про порушення її прав у зв'язку із погіршенням природного освітлення приміщення будинку позивача наявністю господарської споруди з металевого каркасу, яка розташована на земельній ділянці по [ADDRESS]. На підтвердження вимог про демонтаж відповідачем надвірного туалету на земельній ділянці по [ADDRESS], позивачем не представлено суду належних доказів порушення її прав та наявності перешкод у користуванні майном, та відповідно підстав позову, які ґрунтуються на ст.391 ЦК України. У даному випадку, за наявності лише факту будівництва на земельній ділянці без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, в порядку ст.376 ЦК України та недоведеності вимог позивача згідно ст.391 ЦК України, вправі звернутись із відповідними вимогами органи державної влади та місцевого самоврядування. Відтак, судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed