Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою , у якій просить встановити факт, що [PERSON], померлий [INFO] був рідним сином [PERSON], [INFO]; встановити факт приналежності [PERSON], [INFO] до національності «поляк». Заяву мотивує тим, що [PERSON], який помер [INFO] був його батьком. В свою чергу, батьком [PERSON] був [PERSON] , [INFO], який був сином [PERSON] - поляком за національністю. На даний час йому необхідно відновити втрачену приналежність до польської національності, яка необхідна для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження й передбачені Законом «Про репатріацію» та «Про карту поляка» ухвалених Сеймом Республіки Польща. Зазначає, що у зв'язку з тим, що родинні відносини між його батьком - [PERSON] та [PERSON] документально не простежуються, так як оригінал свідоцтва про народження [PERSON] не зберігся, він вимушений звернутися до суду із заявою для встановлення фактів, що мають юридичне значення. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала повністю, просила задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, у якій просить слухати справу за її відсутності та не заперечує по суті заяви. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився «[PERSON]» (як зазначено у документі), що підтверджується архівним витягом із книги реєстрації актів цивільного стану про народження у населених пунктах Васівської сільської ради Знам'янського району Олександрійського повіту за 1925 рік , №160/01-31 від 25 квітня 2016 року. Як вбачається з даного документу батьком «[PERSON]» є «[PERSON]» (як зазначено у документі), який за національністю є поляк, матір'ю «[PERSON]» є «[PERSON]» (як зазначено у документі), яка за національністю є полячкою. Згідно з перекладу записів зроблених російською мовою щодо прізвищ, імен та по-батькові, виконаного у Кіровоградській регіональній торгово-промисловій палаті 17.05.2016 року, у перекладі з російської на українську мову прізвище, ім'я та по батькові «[PERSON]» перекладається на українську мову як «[PERSON]», прізвище, ім'я та по батькові «[PERSON]» перекладається на українську мову як «[PERSON]». Крім того, судом досліджено лист Державного архіву Кіровоградської області від 25.04.2016 р. № 160/01-31, згідно якого повідомляється, що батьком [PERSON] є [PERSON], що за національністю є поляк. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], який народився [INFO] був поляком за національністю, так як обидва його батьки також були поляками. Судом також з»ясовано, що згідно свідоцтва про народження від 20 листопада 1970 року, актовий запис №291, батьком заявника - [PERSON] є [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 січня 2008 року, актовий запис № 49. Як пояснив представник заявника у судовому засіданні, оригінал свідоцтва про народження [PERSON] було втрачено, в той же час збереглася ксерокопія даного свідоцтва, яка була досліджена у судовому засіданні. Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 29.05.2016 р. № 3524-05.1/04-26, актовий запис про народження [PERSON] не зберігся. Як вбачається зі ксерокопії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], його батьком є [PERSON]. Крім того, факт родинних відносин між [PERSON] та його батьком [PERSON] підтверджується тотожністю прізвища "[PERSON]", а також ідентичністю по батькові [PERSON] - "[PERSON]" з іменем його батька [PERSON]. Разом з цим, у судовому засіданні було досліджено оригінал посвідчення до медалі, виданий на ім'я [PERSON], наявність якого на руках у заявника підтверджує факт родинних відносин між ним та його дідом [PERSON]. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], померлий [INFO] був рідним сином [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що [PERSON], який за національністю був поляком, та батьком [PERSON], який в свою чергу, був батьком заявника, суд приходить до висновку, що заявник дійсно має польське походження. В той же час, даний факт потребує доведення, так як згідно свідоцтва про народження заявника національність його батька вказана як «українець». Виправити дану помилку іншим способом, ніж встановлення відповідного факту у судовому порядку є неможливо, враховуючи наступне. Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 р. було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та для виїзду за кордон, яким не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах. На підставі Указу Президента України № 70/99 від 27.01.1999 р. втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу чинне законодавство України не містить норм, які передбачають внесення до документів, які посвідчують особу громадянина відомості про національність. Постановою КМУ від 10 листопада 2010 року № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» затверджено, зокрема, форму актового запису про народження, у якій відсутня графа «національність». Таким чином, на даний час, відсутня можливість щодо внесення до актового запису про народження змін щодо відомостей про національність одного з батьків, так як чинним законодавством не передбачено зазначення таких відомостей. Зазначена позиція висловлена у листі Міністерства юстиції України № В-350-35 від 13.07.99, згідно якого: зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31 грудня 1991 р. "Про порядок зміни громадянами України національності" втратив чинність (згідно з Указом Президента України від 27.01.99 р. Відділи реєстрації актів громадянського стану, відповідно до Положення про порядок зміни, поновлення, анулювання записів актів громадянського стану, порядок і строки зберігання актових книг, затвердженого постановою колегії Міністерства юстиції України від 14.04.93 р. вносять зміни у записи актів громадянського стану при наявності відповідних документів, якщо під час реєстрації акта громадянського стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей або окремих слів). Зі змісту зазначеного листа вбачається. що відповідні зміни до актового запису про національність можуть вноситися тільки у випадку, якщо при внесені такого запису було допущено технічну помилку, а не у випадку коли було вказано іншу національність особи, замість вірної. Крім того, внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється «Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджениими Наказом міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5. Зазначеними Правилами не передбачено внесення змін до актового запису про національність. Встановлення факту своєї належності до національності «поляк» необхідно заявнику для відновлення та збереження етнічного походження свого роду, а крім того, для можливості скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження й передбачені Законом «Про репатріацію» та Законом «Про карту поляка» ухвалених Сеймом Республіки Польща. Так, відповідно до ст.3 Закону від 7 вересня 2007 року «Про карту поляка» карта поляка - це документ, що підтверджує приналежність до Польського Народу. Карта поляка засвідчує права, що виникають з цього закону. Відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону «Про карту поляка» власник Карти поляка може претендувати на звільнення з оплати за видачу тимчасової довгострокової візи, що надає право багаторазового в'їзду на територію Республіки Польща, звільнення з обов'язку мати дозвіл на роботу згідно положень закону від 20 квітня 2004 р., вступ і навчання у вищих навчальних закладах, аспірантурах та інших навчальних закладах, участь у наукових дослідженнях і роботах з розвитку згідно положень, користування послугами охорони здоров'я у невідкладних випадках, пільги в розмірі 37% при користуванні засобами громадського залізничного транспорту в пасажирських, швидкісних та експрес-поїздах на підставі одноразових квитків тощо. Відповідно до ст. 48 Договору між Україною і Республікою Польща «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах», який було ратифіковано Україною 04.02.1994 р., винесені судами однієї Договірної Сторони рішення з цивільних немайнових справ, що набрали законної сили, а в справах, що стосуються батьківських прав, рішення, що не набрали законної сили, але підлягають негайному виконанню, визнаються на території іншої Договірної Сторони без проведення дій про визнання. Таким чином, рішення суду про встановлення факту належності заявника до національності «поляк» буде достатньою підставою для звернення заявника за отриманням Карти поляка. Враховуючи зазначене, від встановлення факту належності заявника до національності «поляк» залежить можливість отримання ним Карти поляка, що в свою чергу може породити права та пільги для заявника, а також отримання пільг, відповідно до закону «Про репатріацію». Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що від встановлення факту належності заявника до національності «поляк» залежить виникнення та зміна його особистих майнових та немайнових прав суд, вважає за можливе встановити вказаний факт. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до положень Рамкової конвенції про захист національних меншин від 1 лютого 1995 року, яка була ратифікована Україною 09.12.1997 р. кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Враховуючи зазначене вище, від встановлення зазначених фактів залежить виникнення або зміна особистих та майнових прав заявника, встановлення вказаних фактів не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення вказаних фактів.

Outcome: approved