Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У липні 2019 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] ., звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , ОСББ "Гмирі 17" в особі його керівника Карбовничого С.В., в якій просила суд зобов"язати відповідачів публічно вибачитися перед нею за розповсюдження неправдивих відомостей, що паплюжать її честь і гідність; стягнути з відповідачів на її користь 100 000 грн. моральної шкоди, завданої розповсюдженням неправдивих відомостей, що паплюжать її честь та гідність; стягнути з відповідачеів на її користь судові витрати у розмірі 2 268,40 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач являється власником квартири [ADDRESS] .У вказаному будинку створено ОСББ "Гмирі 17". З відповідачами вона знайома з 2016 року. Приблизно з березня 2017 року між ними почалося загострення відносин, відповідачі звинувачували позивача в тому, що знаходячись певний час на посаді голови правління ОСББ "Гмирі 17", вона на невигідних для ОСББ умовах підписала договір з Київенерго. На підставі цього, відповідачі стали у прямому сенсі переслідувати позивача та розповсюджувати серед співвласників ОСББ неправдиву інформацію відносно неї. У зв"язку з неналежним виконанням відповідачами своїх обов"язків правління ОСББ позивачка неодноразово зверталася із письмовими зверненнями як до співвласників ОСББ, так і до відповідних державних органів. Так, 30.03.2019 року позивач вчергове звернулася до співвласників об"єдання про те, що керівництво ОСББ "Гмирі 17" вивісило черговий наклеп на неї з приводу того, що вона написала заяву в ДСНС району щодо перевірки пожежниками їх будинку. Наступного дня 23.03.2019 року член правління ОСББ [PERSON] на стінах ліфтів будинку зробила написи: " [PERSON] дура психопатка". 25.04.2019 року позивач вимушена була знову звернулисяза письмовою заявою до Дарницького управління поліції про те, що [PERSON] в присутності голови правління ОСББ [PERSON] 01.04.2019 року, переслідуючи її в під"їзді будинку, влаштувала сварку, при цьому хватала позивача за одяг, намагалася її вдарити по обличчю та обзивала її словами такими як, психічка. дура, дебілка. Дана подія відбувалася в присутності голови правління ОСББ, який ніяк не реагував на скандальні дії [PERSON] , а скоріше підтримував її. Відповдіно до довідки ДОП Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 02.05.2019 року встановлено, що 01.04.2019 року у [PERSON] виник конфлікт з керівництвом ОСББ [PERSON] з приводу листівок зі зверненням до мешканців будинку. [PERSON] забрала листівки, штовхалася, билася та вирвала з рук телефон. Такї дії відповідачів паплюжать честь і гідність позивача, оскільки вказані вище написи на стінах ліфтів бачать всі мешканці вказаного будинку, а дії відповідачів, які трапились 01.04.2019 року з розв"язанням ними сварки, яка майже переросла в бійку з позивачем, принижує її в очах інших співвласників ОСББ. Через відповідачів позивач вимушена відповідати на безліч питань мешканців будинку про обставини, що написані на стінах ліфтів будинку. Все це для позивача є принизливим, вона постійно озирається, чи не стежать за нею відповідачі, щоб вчинити відносно неї якусь чергову провокацію, з метою усунути [PERSON] від доведення нею до співвласників ОСББ незаконної діяльності голови правління та його заступника з приводу керування об"єднанням. Все це потребує від позивача вжиття додатковиї зусиль для організації свого життя, вона не може нормально працювати та відпочивати, що завдає їй моральних страждань, які вона оцінює в 100 000 грн. Позивач вважає, що захист її інтересів у даному випадку можливий шляхом зобов"язання відповідачів публічно вибачитися перед позивачем на загальних зборах співвласників ОСББ "Гмирі 17". Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.11.2019 року представником ОСББ "Гмирі 17" - адвокатом Пономаренко В.І. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Незгода із заявленими позовними вимогами обгрунтована тим, що за змістом позовної заяви відсутні посилання на докази, що доводять факти поширення інформації, що нанесла шкоду честі та гідності позивачки посадовими чи службовими особами ОСББ під час виконання ними посадових обов"язків. Також відсутні докази завдання позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідачів. 14.11.2019 року відповідач [PERSON] також подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила наступне. Події, описані в позовній заяві перекручені та не відповідають дійсності, надані докази не підтверджують жодної провини [PERSON] та не підтверджують факту нанесення моральної шкоди позивачу, надані нею до суду матеріали не можна вважати належними доказами, оскільки вони не стосуються суті справи. Також не надано жодного доказу на підтвердження заподіяння позивачу моральної шкоди, не обгрунтовано заявлений її розмір. 02.12.2019 року та 09.12.2019 року позивачем подано до суду відповіді на відзиви відповідачів. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник ОСБб "Гмирі 17" - адвокат Пономаренко В.І. та відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні як у необгрунтованих та безпідставних. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку створено ОСББ "Гмирі 17", відповідач [PERSON] являється заступником голови правління ОСББ, головою правління є [PERSON] . Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв`язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року №1, роз`яснив, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 19 вказаної постанови визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Аналогічна норма викладена у ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про інформацію», відповідно до якої ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що в судовому засіданні достовірно не встановлено, ким та коли було здійснено написи на стінах ліфтів, оскільки належними та допустимими доказами вказані у позовній заяві твердження не підтверджено. Долучені до позовної заяви знімки вказаного напису не є належними та допустимими доказами у даній справі. А додані листи переписки з Дарницькою райдержадміністрацією, Дарницьким управлінням поліції жодного відношення до предмету розгляду даної справи не мають. При цьому, суд відзначає, що позивач не надала жодного належного та допустимого доказу того, що внаслідок дій саме відповідачів їй було заподіяно будь-яких моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Також позивачем не доведено наявність як самого факту душевних, психічних чи фізичних страждань, їх обсягу, тривалості, тяжкості і тому подібне, так і не доведено протиправних дій відповідача про поширення недостовірної інформації, тобто наявність вини і причинного зв`язку між діями відповідача та завданою шкодою. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для зобов"язання відповідачів публічно вибачитися перед позивачем за розповсюдження неправдивих відомостей та відшкодування моральної шкоди, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed