Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою в якій просять постановити рішення, яким стягнути з відповідача - ПАТ «Страхова компанія "Провідна» в користь [PERSON] страхове відшкодування за шкоду заподіяну здоровю в сумі 10816 гривень 15 копійок, а також стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» в її користь моральну шкоду в сумі 5000 гривень. Позивач [PERSON] просить також стягнути з відповідача [PERSON] в її користь моральну шкоду в сумі 35000 гривень. Позивач [PERSON] просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» в її користь моральну шкоду в сумі 5000 гривень, а також просить стягнути з [PERSON] в її користь моральну шкоду в розмірі 25000 гривень. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 06 жовтня 2012 року, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21081", реєстраційний номер ВС244ВО, під часу руху по автодорозі сполученням Старичі- Магерів у Яворівському районі Львівської області, порушив правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з моторолером марки «YIBEN YB 150T-15», реєстраційний номер ВС363АА, під керуванням водія [PERSON], яка перевозила пасажира [PERSON] Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримала тілесні ушкодження: перелом кісток лівої гомілки, струс головного мозку, рану на голові, садна на обличчі, синці на голові, на лівій нозі, які згідно висновку судово-медичної експертизи за №2465 від 01 листопада 2012 року відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня важкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Під час згаданої дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] також отримала тілесні ушкодження та перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні клініки ушкоджень Військово-медичного клінічного центру Західного регіону із діагнозом: поєднана краніо-скелетна травма, закритий перелом нижньої третини діафізу малогомілкової кістки, внутрішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням уламків, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Внаслідок отриманих травм, а також неодноразового знаходження на стаціонарному лікування, [PERSON] було завдано матеріальну шкоду, яка полягає у затратах пов'язаних з лікуванням на суму 10816 гривень 15 копійок та моральну шкоду на загальну суму 40000 гривень. Внаслідок отриманих травм, а також неодноразового перебування на стаціонарному лікуванні, [PERSON] також було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в загальному розмірі 30000 гривень. Однак відповідачі добровільно шкоду їм так і не відшкодували, а тому вони змушені були звертатися до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні дали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - ПАТ "Страхова компанія "Провідна" в судове засідання не з"явився, подавши до суду письмове заперечення в якому позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не визнає та вказує на те, що між [PERSON] та ПАТ «СК «Провідна», 21 вересня 2012 року був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПАТ «СК «Провідна» діє на умовах визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і обовязок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у ПАТ «СК «Провідна» лише після надання, визначених у ст.35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду. Крім цього, [PERSON] та [PERSON], до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування не зверталися. ПАТ «СК «Провідна» вважає, що недотримання позивачами процедури отримання страхового відшкодування, є перевищенням меж здійснення їх цивільних прав. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди в користь позивачів вважає, що максимально можлива компенсація моральної шкоди може становити не більше 5% від ліміту визначеного в п. 9.3 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто не більше 2500 гривень. Просить в задоволенні позову відмовити і просить також справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні теж заперечили позовін вимоги [PERSON] та [PERSON], пояснивши при цьому, що дійсно 06 жовтня 2012 року, мала місце дорожньо-транспортна пригода, при якій [PERSON], керуючи автомобілем маарки "ВАЗ", реєстраційний номер ВС244ВО здійснив зіткнення із моторолером, яким керувала [PERSON] В результаті цієї пригоди, були пошкоджені транспортні засоби, [PERSON] та пасажир моторолера [PERSON] отримали тілесні ушкодження. По даному факту було порушено кримінальне провадження за ч.1 ст 286 КК України, яке ухвалою Яворівського районного суду Львівської області було закрито на підставі ст.45 КК України Власне підставою закриття цього кримінального провадження було вжиття ним усіх можливих заходів, з метою усунення шкідливих наслідків згаданої дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема: передано поліс цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів з метою забезпечення відшкодування шкоди та подано повідомлення страховику про цю дорожньо-транспортну пригоду. Не зважаючи на це, самостійно, в період з 06 по 15 жовтня 2012 року, вжито заходів на сприяння в забезпеченні лікування позивачів (передано кошти у сумі 3500 гривень). Батьки [PERSON] відвідували позивачів у медичному закладі і між ними було узгоджено суму компенсації за пошкодження скутера та виплачено 12000 гривень, ще до визначення розміру компенсації страховою компанією. При цьому, у позивачів були відсутності будь-які претензії, щодо відшкодування шкоди в майбутньому і це позивачі своїми підписами підтвердили у відповідних розписках. Його відповідальність перед третіми особами за шкоду спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди, на момент події була застрахована. Крім цього, [PERSON] вказує, що його батьки неодноразово навідували потерпілих у лікувальному закладі, здійснили компенсацію коштів у сумі 15500 гривень. Просять в задоволенні позову, щодо стягнення з нього моральної шкоди відмовити повністю. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити з наступних підстав. З копії ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 06 вересня 2013 року вбачається, що кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України було закрито, а обвинувачений був звільнений від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди була завдана матеріальна шкода в розмірі 10816 гривень 15 копійок. З копії страхового полісу вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Провідна». Відповідно до ст.6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відтак судом встановлено та підтверджено документально, що у позивачів [PERSON] та [PERSON], які являються потерпілими від дорожньо-транспортної пригоди, що сталася по вині відповідача [PERSON], виникло право на звернення до ПАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування. Також судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] зверталася до страхової компанії ПАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату їй страхового відшкодування, однак жодної відповіді зі сторони згаданої страхової компанії не отримала. Враховую наведене, суд критично оцінює письмове пояснення представника відповідача ПАТ «СК «Провідна» про те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] не зверталися до компанії із заявою про виплату їм страхового відшкодування. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9.3 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на момент настання страхового випадку, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні позивачами не було наведено переконливих доказів, котрі б підтверджували розмір моральної шкоди завданої позивачам [PERSON] та [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Інші вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення із ПАТ «СК «Провідна» підлягають задоволенню, оскільки позивачами в судовому засіданні наведено достатньо доказів, що підтверджують дану вимогу.

Outcome: partial