Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення не виплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим що, 05 жовтня 2018 року між ним та Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Альфа страхування» (далі-ПрАТ СК « Альфа страхування) укладено договір добровільного страхування майна за програмою страхування «Мобайл захист» №14 від 24 квітня 2018 року за яким застраховано мобільний телефон марки Samsung А6, код [NUMBER] [NUMBER] . Умовами договору передбачено, що страховий платіж встановлено страхова сума 3000,00 грн. Строк дії договору становить 365 календарних днів, починаючи з дня , наступного за днем сплати страхового платежу, тобто до 05.10.2019 року. Страховим випадком за договором є пошкодження, знищення або викрадення застрахованого майна: крадіжка зі зломом, грабіж, розбій, протиправні дії третіх осіб; поломки застрахованого майна тощо. Заява (акцепт) складено у двох примірниках, в заяві міститься також повідомлення що позивач ознайомився з правилами страхування, та має змогу цілодобово ознайомитися з копією цієї оферти розміщеної на офіційній інтернет сторінці страховика за посиланням http://alfaic.ua/page/propozitii [INFO] , або на письмову вимогу у страховика копію такої оферти. Вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки в момент підписання вказаного договору добровільного страхування , позивачу не було надано копію та не ознайомлено його під розпис. Звернувшись 03.10.2019 року з заявою до ПрАТ «СК Альфа страхування» про настання страхового випадку, йому було відмовлено у здійсненні страхової виплати згідно п.4.2.1.5 Оферти. Згідно акту прийому передачі виробу №ХР-49168 наданого сервісним центром компанії Самсунг, за результати обстеження виявлено розбитий дисплей та мерехтіння екрану, вартість запчастин та відновлювальних робіт становить 2080,00 грн. З вказаною відмовою він не згоден, оскільки інформація зазначена у повідомленні про страховий випадок відповідає дійсності та вказує на настання страхового випадку. Посилаючись на\~те,\~що у\~порушення умов\~договору страхування\~відповідач відмовив\~йому у\~виплаті страхового\~відшкодування,\~просив стягнути\~з відповідача\~невиплачене страхове\~відшкодування у\~сумі \~у розмірі\~13\~ 201,74\~ грн.,\~з \~яких:\~ вартість\~ ремонту\~ за\~ запчастин\~ 2080,00\~грн.,\~моральну шкоду\~за несвоєчасну\~виплату страхового\~відшкодування у\~розмірі 5000\~грн.,\~суму пені\~з використанням\~ подвійної\~ставки \~НБ \~України у\~розмірі 110,99\~грн.,\~три відсотки\~річних у\~розмірі 10,75\~грн.,\~понесені судові\~витрати у\~зв`язку\~із розглядом\~справи на\~професійну правничу\~допомогу у\~розмірі 6000\~грн. 02 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача ПрАТ «СК «Альфа страхування» позовні вимоги позивача не визнав, пославшись на таке. 05.10.2018 року між ПрАТ "СК\~" Альфа страхування та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування майна за програмою « Мобайл Захист» №14 від 24.04.2018 року, розміщеної на офіційному сайті страховика, відповідно до Правил №211.1 (нова редакція) від 26.02.2014. Згідно п.3.2 Оферти предметом укладеного договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим майном, зазначеним в заяві (акцепті) , ризиком виникнення збитків внаслідок настання страхового випадку, передбаченого договором. Позивачу було відмовлено у задоволенні заяви, оскільки згідно з п.4.2.1.5 Умов страхування до Договору, страховик не відшкодовує збиток, заподіяний майновим інтересам в результаті пошкодження застрахованого майна третіми особами внаслідок необережності або ненавмисних дій, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, у відзиві просить в позовних вимогах відмовити повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ч.2\~ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 05 жовтня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування майна за програмою страхування «Мобайл захист» №14 від 24 квітня 2018 року розміщеної на офіційному сайті страховика, відповідно до Правил №211.1 (нова редакція) від 26.02.2014. (а.с.5). Згідно п.3.2 Офери предметом укладеного договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим майном, зазначеним в заяві (акцепті) , ризиком виникнення збитків внаслідок настання страхового випадку, передбаченого договором. Згідно п.4 Акцепту застраховане майно а саме: телефон марки Samsung А6, код [NUMBER] . [PERSON] укладаючи договір страхування з ПрАТ « СК « Альфа страхування» був ознайомлений в письмовій формі з його умовами та положеннями, а також з умовами та положеннями правил добровільного страхування майна (іншого, ніж передбаченого п.п.5-9 статті 6 Закону України « Про страхування» №211.1 (нова редакція) від 26.02.2014 року, в яких вказаний порядок та умови здійснення страхового відшкодування, права та обов`язки сторін, а також інші умови, про свідчить особистий підпис [PERSON] у акцепті, тим самим останній прийняв для себе визначені умови договору страхування, погодився з ними, чим здійснив волевиявлення на його укладення.(а.с.7). Умовами договору передбачено, що страховий платіж встановлено 330,00 грн., страхова сума 3000,00 грн. Дія договору також підтверджується фактом сплати страхового платежу у розмірі 330,00 грн. Згідно\~ ч.\~2\~ ст.\~ 642\~ ЦПК\~ України якщо\~особа,\~яка одержала\~пропозицію укласти\~договір,\~у межах\~строку для\~відповіді вчинила\~дію відповідно\~до вказаних\~у пропозиції\~умов договору\~(відвантажила\~товари,\~надала послуги,\~виконала роботи,\~сплатила відповідну\~суму грошей\~тощо),\~яка засвідчує\~її бажання\~укласти договір,\~ця дія\~є прийняттям\~пропозиції. \~ \~ \~ \~Згідно п.5 Акцепту страховим випадком за договором страхування є пошкодження, знищення або викрадення застрахованого майна, яке не підпадає під виключення та обмеження страхування передбачені договором, під час його експлуатації протягом строку дії договору, внаслідок наступних страхових ризиків: 1.Протиправні дії третіх осіб: крадіжка зі зламом, грабіж, розбій, протиправні дії третіх осіб; 2.Поломки застрахованого майна внаслідок впливу електричного струму у формі короткого замикання, різкого підвищення сили струму або напруги в мережі енергопостачання, впливу індуктивних струмів і інших аналогічних причин; 3.Механічного спливу сторонніх предметів; 4.Пошкодження рідиною; 5.Падіння з висоти. Також, даний пункт акцепту містить примітку, що страхові ризики мають визначення, обмеження та виключення згідно оферти. 03.10.2019 року про настання страхового випадку страхувальник повідомив страховика та надав необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Однак, страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування з відсутністю правових підстав для визнання випадку страховим згідно п.4.2.1.5 Оферти, про що було повідомлено позивачу листом № 0489.211.19.02.-0023.10 від 04.10.2019 року. Згідно п.4.2.1.5 Оферти страховик не відшкодовує збиток, заподіяний майновим інтересам в результаті пошкодження застрахованого майна третіми особами внаслідок необережності або ненавмисних дій. За такого, правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються\~Законом України "Про страхування",\~ст.979 ЦК України, умовами Договору страхування, що був укладений між сторонами. Згідно з\~ст.979 ЦК України, за договором Страхування одна Сторона (Страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 16 Закону України "Про страхування"\~(далі - Закон) визначено, що договором страхування визнається письмова угода між Страхувальником і Страховиком, згідно з якою Страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату Страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування Страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а Страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.2\~ст.8 Закону\~страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ч.1\~ст.25 Закону\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналіз зазначених норм\~закону\~дозволяє дійти висновку про те, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зіст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 року\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В даному випадку позивачем у позові досить стисло і абстрактно зазначено в чому саме полягала моральна шкода, в судовому засіданні не доведено жодними доказами як сам факт спричинення йому моральної шкоди в результаті дій відповідача, так її розмір, а також наявність і тривалість тих обставин, які потенційно могли б викликати душевні страждання позивача. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди у зв`язку з його недоведеністю. У відповідності з ч.1 ст.141\~та ч.2 ст.137 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що [PERSON] поніс витрати на правову допомогу у розмірі 6000 гривень. Вказана обставина підтверджується актом виконання робіт за договором про надання правової допомоги від 01.11.2019 року . Разом з цим, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу, відсутні. Отже, суд прийшов до висновку, що подія яка трапилась 02.10.2019 року, а саме пошкодження застрахованого майна, відбулася внаслідок необережності та ненавмисних дій третьої особи, що підпадає під збитки котрі не відшкодовуються страховиком , згідно п.4.2.1.5 Оферти, що не узгоджувалися з умовами укладеного договору страхування, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed