Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У зв`язку з тим, що між ЗАТ КБ\~"ПриватБанк"\~(правонаступником\~якого є\~АТ КБ\~"ПриватБанк") та [PERSON] укладено Кредитно-заставний договір № ROHPAN67520568 від 11 червня 2008 року, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 9847,73 доларів США на строк до 10 червня 2013 року, позивач виконав свої зобов`язання, однак відповідач не виконує взяті на себе обов`язки по погашенню кредиту, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 4062,76 долари США, що за курсом НБУ від 06.11.2019 року становить 100390,80 гривень та судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Представник позивача, АТ КБ "ПриватБанк", в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив і від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, за участю представника відповідача і на підставі наявних у справі документів. Представник відповідача, адвокат Лук`янова М.Л., в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Додатково зазначила, що між сторонами було укладено кредитно-заставний договір на строк до 10 червня 2013 року, а тому від цієї дати не можуть нараховуватися відсотки за користування кредитом і розпочинається строк позовної давності. Відповідно з 11 червня 2016 року позивач втратив право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, кредитний договір був забезпечений заставою і [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором передав у заставу автомобіль. Рішенням Рівненського районного суду від 19 грудня 2011 року було звернено стягнення на предмет застави, а ухвалою Рівненського районного суду від 30 березня 2018 року у справі № 570/189/18 позивачу було відмовлено у зміні способу виконання вищевказаного рішення суду про звернення стягнення на предмет застави. Враховуючи вказані обставини, вважає позов безпідставним, позовні вимоги недоведеними і просить відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення\~представника відповідача,\~дослідивши матеріали\~справи,\~суд встановив,\~що 11\~червня 2008\~року між\~ЗАТ КБ\~"ПриватБанк"\~(правонаступником\~якого є\~АТ КБ\~"ПриватБанк") та [PERSON] укладено Кредитно-заставний договір № ROHPAN67520568, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 9847,73 доларів США на строк до 10 червня 2013 року. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання і своєчасно не сплачував заборгованості по кредиту, за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. З наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості за кредитним договором станом на 06 листопада 2019 року становить 74925,53 доларів США. Ця заборгованість складається з заборгованості за кредитом - 9150,67 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 3179,96 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 882,80 долари США, заборгованості за пенею - 61712,10 доларів США. З позовної заяви АТ "ПриватБанк" вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 4062,76 долари США, що складається з заборгованості по відсотках за користування кредитом, а також комісії. \~ \~ \~ \~Рішенням Рівненського районного суду від 19 грудня 2011 року по справі № 2-760/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави позовні вимоги задоволено, звернуто стягнення на предмет застави згідно договору застави рухомого майна від 11.06.2008 року - автомобіль марки "ВАЗ", модель: 210994-20, рік випуску 2008, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ROHPAN67520568 від 11.06.2008 року в розмірі 14061 дол. США 58 центів, що за курсом НБУ від 25.08.2010 року складає 110945 грн. 89 коп., стягнуто судові витрати. \~ \~ \~ \~Додатковим рішенням Рівненського районного суду від 01 лютого 2013 року звернуто стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. \~ \~ \~ \~Ухвалою Рівненського районного суду від 30 березня 2018 року по справі № 570/189/18 ПАТ КБ "ПриватБанк" було відмовлено у зміні способу виконання вищевказаних судових рішень. \~ \~ \~ \~Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. \~ \~ \~ \~Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Зважаючи, що набрали законної сили судові рішення про звернення стягнення на предмет застави, змінити спосіб виконання вказаних рішень не можливо, суд приходить до висновку, що зобов`язання, яке існувало між сторонами є виконаним у повному обсязі у спосіб, визначений кредитором і задоволений судовим рішенням, яке набрало законної сили і яке виконане шляхом вилучення предмета застави у боржника (відповідача) та передачі кредитору (позивачу) для подальшого продажу у спосіб, визначений кредитором. Суд не може взяти до уваги зазначених у відповіді на відзив доводів представника позивача про те, що раніше винесені рішення суду не припиняють дію кредитного договору та не позбавляють відповідача відповідальності за взяті на себе зобов`язання за договором, оскільки це суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч.1\~ст.261 ЦК України вказано, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки кредитно-заставний договір був укладений на строк до 10 червня 2013 року, позовна давність для стягнення заборгованості за договором почала спливати для позивача з 11 червня 2013 року, тобто з дня, наступного за днем припинення дії кредитного договору, а тому позовна давність спливла 11 червня 2016 року. \~ \~ \~ \~У ч.ч.3,\~4\~ст.267 ЦК\~України зазначено,\~що позовна\~давність застосовується\~судом лише\~за заявою\~сторони у\~спорі,\~зробленою до\~винесення ним\~рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що банк подав позов до суду лише 10 грудня 2019 року, беручи до уваги заяву відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає, що позивач пропустив встановлений ЦК України строк позовної давності, причину пропуску даного строку не вказав та не просить його поновити, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Крім того, на спростування вказаних у відзиві на позовну заяву доводів відповідача і наявних в матеріалах справи письмових доказів, представник позивача не надав суду жодного належного доказу та проігнорував явку до суду, отже позов не підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~В зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до норм ст.141 ЦПК України, з відповідача не підлягають стягненню і судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed