Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

17 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за втрату частини доходів та невиплаченої індексації заробітної плати. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] з 14.05.2007 року перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд». За період з вересня 2015 року по теперішній час відповідач заборгував відповідачу заробітну плату в розмірі 11979,85 гривень. В подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 12845,66 гривень з компенсацією за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, індексацію заробітної плати в розмірі 18622,34 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, за участю його представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день та час розгляд справи був неодноразово повідомлений належним чином, надавши довідку про розмір заборгованості перед [PERSON] по заробітній платі станом на 01.06.2017 року в розмірі 12845,66 гривень. Однак, враховуючи, неодноразові неявки представника відповідача на розгляд вказаної справи та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 09.12.2010 року по 28.03.2017 року знаходився в трудових правовідносинах з відповідачем, працюючи теслею. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 233 КзПП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Згідно довідки ПАТ БМФ «Азовстальбуд» від 31.05.2017 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 01.06.2017 року складає 12845,66 гривень. На підтвердження своїх позовних вимог про стягнення індексації заробітної плати [PERSON] позивачем надано суду розрахунок індексації, яка складає 18622,34 гривень. Розглядаючи наданий представником позивача розрахунок заборгованості індексації заробітної плати, у звязку з ненаданням відповідачем доказів, що спростовують вказаний розрахунок та ненадання суду своїх розрахунків, суд приймає його до уваги, враховуючи відповідність таких розрахунків вимогам діючого законодавства. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно вимог ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року N 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції до 24.12.2015 р.). Як зазначено у ст.2 вказаного Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, до таких доходів відноситься оплата праці (грошове забезпечення). Аналогічне визначення містить Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17.03.2003 р. №1078 (в редакції до 24.12.2015 року), відповідно до п.4 якого, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Згідно п.5 вказаного Порядку, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). На підставі наведеного, враховуючи, що відповідачем порушені строки виплати позивачу належної йому заробітної плати, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі в розмірі 12845,66 гривень з компенсацією за втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, індексацію заробітної плати в розмірі 18622,34 гривень, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів при її виплаті, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved