Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог Комунальне підприємство "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю мотивуючи тим, що в 1991 році після шлюбу з першим чоловіком [PERSON] котрий помер в 2001 році, вона та її чоловік, як молоді спеціалісти отримали від керівництва бувшого колгоспу ім.Кірова житловий будинок по [ADDRESS] . На той час зазначений будинок знаходився на балансі колгоспу, але правовстановлюючих документів на будинок не було, він будувався господарчим способом і в БТІ на обліку його не має, заборон відчудження не зареєстровано. Після декількох реорганізацій бувшого колгоспу і в послідуючому КСП "Кірова" ні одне сільськогосподарське товариство, які утворились на базі колгоспу власником будинку не стали. Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на вищезазначений будинок. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Представник відповідача голова Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Палісіка С.А. в підготовче судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Представник третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог Комунальне підприємство "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючих обставинах. Відповідно довідки Поповогребельського старостинського округу Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області виданої 21.01.2021 року за № 1 [PERSON] про те, що вона дійсно зареєстрована в [ADDRESS] і згідно земельно-кадастрової книги по Поповогребельському старостинському окрузі за нею рахується земельна ділянка площею 0,28 га. Підстава - погосподарська книга №3, особовий рахунок № [NUMBER] : площа земельної ділянки - 0,28 га; для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0,03 га. Відповідно довідки Поповогребельського старостинського округу Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області виданої 21.01.2021 року за № 2 про те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] і склад сім`ї її слідуючий: чоловік - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Поповогребельського старостинського округу Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області виданої 26.01.2021 року за № 17 про те, що відповідно до записів в погосподарській книзі №ІІІ особовий рахунок [NUMBER] , житловий будинок [ADDRESS] ) відноситься до суспільної групи колгоспників. Станом на 01 січня 1996 року склад двору слідуючий: [PERSON] , 1973 р.н. - помер [INFO] ; [PERSON] , 1973 року народження; [PERSON] , 1991 року народження - померла [INFO] ; [PERSON] . 1995 року народження. Відповідно до довідки виданої КП "Тульчинське МБТІ" 23.11.2020 року №996, станом на 31.12.2012 року згідно архівних даних, право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] - не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки №241902676 від 27.01.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] відсутні. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що будинок набутий позивачем правомірно, а другим шляхом визнати за ним право власності неможливо, через відсутність належних документів, визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинок відповідно до технічного паспорту станом на 20.11.2020 року загальною площею 85,5 кв.м. позначеного на плані літерою "А", веранда - "а", ганок - а1, літня кухня - "Б", погріб - "Б\\п.", навіс - "б", огорожа - 1-2, які знаходиться в [ADDRESS] за набувальною давністю. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, позивачем згідно квитанції № 1 виданої 27.01.2021 року АТ "Ощадбанк" сплачено судовий збір при поданні позову в сумі 1308 (одна тисяча триста вісім) гривень, оскільки позов відповідечем визнано на стадії підготовчого судового розгляду до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 654 (шістсот п`ятдесят чотири) гривні.

Outcome: approved