Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Департамент розвитку Чернівецької міської ради та Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» про визнання права власності на перероблену річ. В позовній заяві позивач вказує, що 28.11.2016р. між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» було укладено Договір оренди нерухомого майна №203 за адресою [ADDRESS] загальною площею 740,40 кв.м з метою використання під розміщення декадно-крокової АТС Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком». 29.11.2017р. між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та ПАТ «Укртелеком» укладено додатковий договір №1 до Договору оренди нерухомого майна від 28.11.2016р. №203, відповідно до якого зменшено загальну площу орендованих приміщень з 740,40 кв.м на 345,80 кв.м. 17.05.2019р. між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради та ПАТ «Укртелеком» укладено додатковий договір №2 до Договору оренди нерухомого майна від 28.11.2016р. №203, відповідно до якого Орендодавець дозволяє орендарю передати в суборенду [PERSON] на термін дії Договору оренди приміщення (49-6) (49-16) першого поверху загальною площею 90,3 кв.м для використання під торгово-офісні приміщення. 01.06.2019р. між ПАТ «Укртелеком» та [PERSON] укладено Договір суборенди комерційної нерухомості за №06-231/19, відповідно до якого Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування нерухомість загальною площею 90,3 кв.м за адресою [ADDRESS] . В подальшому, як зазначає позивач, 31.10.2019р. між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради та ПАТ «Укртелеком» укладено додатковий договір №3 до Договору оренди нерухомого майна від 28.11.2016р. №203, відповідно до пункту 1 якого продовжено термін дії оренди нежитлових приміщень до 26.09.2022р. включно. Пунктами 3 та 4 цього додаткового договору Орендодавець дозволяє Орендарю продовжити Договір суборенди з [PERSON] на термін дії Договору оренди нежитлових приміщень (49-6) (49-16) загальною площею 90,3 кв.м для використання під торгово-офісні приміщення та додатково передати в суборенду частину орендованого приміщення (49-5а) загальною площею 13,0 кв.м на термін дії договору оренди для використання під торгово-офісні приміщення. 31.10.2019р. між ПАТ «Укртелеком» та позивачем укладено Договір суборенди комерційної нерухомості за №06-405/19, відповідно до якого Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування нерухомість загальною площею 103,3 кв.м за адресою [ADDRESS] . Позивач вказує, що відповідно до пунктів 2 та 4 статті 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. в редакції, яка діяла на момент укладення договорів оренди та суборенди нерухомого майна, Орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди, при цьому до договору суборенди застосовуються положення про договір оренди. Відповідно до умов пункту 6.1.5 договору суборенди від 31.10.2019р. Суборендар на підставі письмового дозволу Орендаря має право зокрема здійснювати реконструкцію та капітальний ремонт, поточний ремонт, відновлення, зміну, переобладнання майна переданого в суборенду, обладнати окремий вхід за свої власні кошти, погодивши з ЧФ ПАТ Укртелеком та Департаментом містобудівного комплексу та земельних ресурсів Чернівецької міської ради технічну документацію з дотриманням всіх норм чинного законодавства. Позивач вказує, що на її замовлення, експертом оцінювачем [PERSON] (сертифікат оціночної діяльності ФДМУ №273/19 від 05.04.2019р.) 23.11.2019р. було складено дефектний акт на конструктивні елементи вбудованих нежилих приміщень житлового будинку літ. «А» загальною площею 103,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] на підставі обстеження майна, переданого в суборенду, за наслідками якого було визначено ряд робіт, що необхідно виконати для збереження та подальшого використання нерухомого майна. За результатами обстеження експерт дійшов до висновку, що з метою збереження та забезпечення належної експлуатації виробничої будівлі (бувшої котельні) в цілому, зазначені в акті ремонтні роботи підлягають обов`язковому виконанню, а також, що цей акт є основою для замовлення виготовлення кошторису на проведення ремонтно-будівельних робіт. З метою збереження майна та забезпечення його належної експлуатації 19.11.2019 року позивач звернулася до Департаменту розвитку Чернівецької міської ради із заявою про надання згоди на проведення реконструкції об`єкту оренди. 22.01.2020р. Департаментом розвитку Чернівецької міської ради позивачу надано згоду на проведення ремонтних робіт по технічному переобладнанню, реставрації, капітальному ремонту чи заміні основних конструктивних елементів приміщення, за умови отримання погодження таких робіт в департаменті містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, а також дотримання всіх норм чинного законодавства та виготовлення необхідної проектно-кошторисної документації. Крім того, як вказує позивач, їй було повідомлено, що в разі проведення розширення, реконструкції (комплекс будівельних робіт, пов`язаних зі зміною техніко-економічних показників або використання об`єкта за новим призначенням в межах існуючих будівельних габаритів), технічного переобладнання, реставрації, капітального ремонту чи заміни основних конструктивних елементів приміщення, необхідно звернутися до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки і отримати в інспекції архітектурно-будівельного контролю міської ради документи, які надають право на виконання будівельних робіт. 13.04.2020р. позивачу були видані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію нежитлових приміщень (49-6 - 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення на [ADDRESS] , які затверджені 13.04.2020р. наказом департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради за №666-МУО. На підставі виданих та затверджених містобудівних умов та обмежень позивачем було замовлено в ліцензованого проектанта ФОП [PERSON] робочий проект на реконструкцію нежитлових приміщень (49-6 - 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазинів на [ADDRESS] на який 29.04.2020р. було отримано позитивний висновок (експертизу), який наданий ДП «Чернівцідержбудекспертиза» за №26-0125-20/2.За результатами висновку встановлено, що проектна документація розроблена з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва. 13.05.2020р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради за позивачем зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень (49-6 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазинів по [ADDRESS] » за №ЧВ 061201341057. Позивач обґрунтовує свій позов тим, що на підставі зазначених вище виданих та узгоджених у відповідності до містобудівного законодавства дозвільних документів вона розпочала реконструкцію нежитлових приміщень (49-6 - 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазину на [ADDRESS] . Після завершення реконструкції, реконструйовані нежитлові приміщення були проінвентаризовані сертифікованим суб`єктом, в наслідок чого було виготовлено технічний паспорт, відповідно до даних якого торгові приміщення магазину складаються з-торгового залу 49-6 площею 49,50 кв.м; торгового залу 49-7 площею 37,10 кв.м; електрощитової 49-8 площею 1,60 кв.м; коридору 49-9 площею 1,50 кв.м; вбиральні 49-10 площею 2,70 кв.м; вбиральні 49-11 площею 2,00 кв.м; торгового залу 49-5а площею 15,50 кв.м. Загальна площа торгових приміщень магазину становить 109,90 кв.м. Довідкою від 07.07.2020р. №293, виданою інвентаризатором зазначається, що загальна площа приміщень з 103,30 кв.м збільшилася на 6,60 кв.м за рахунок демонтажу значної частини перегородок та становить 109,90 кв.м, а також, що загальна кількість нежитлових приміщень зменшилась з №49-6 49-16 до №49-6 49-11 за рахунок демонтажу значної частини перегородок. Крім того, позивач вказує, що на виконання умов Договору про порядок перерахунку та використання коштів для створення і розвитку інфраструктури м.Чернівців від 17.06.2020р. укладеного між Чернівецькою міською радою та [PERSON] , нею сплачено 44016,32 грн. пайового внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Чернівців, що підтверджується квитанцією №131від 25.05.2020р. 02.07.2020р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради за позивачем зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень (49-6 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазинів по [ADDRESS] » за №ЧВ 141201841979. Позивач зазначає, що в результаті реконструкції нежитлових приміщень (49-6-49-11) та частини нежитлових приміщень (49-5а) розташованих по [ADDRESS] , здійсненої за згодою їх орендодавця і орендаря та на підставі дозвільних документів передбачених діючим законодавством у сфері містобудування та архітектури, створено новий об`єкт про що свідчить зміна функціонального призначення об`єкту з виробничих приміщень (колишньої декадно-крокової АТС) на торгові приміщення магазину; втручання в несучі та огороджувальні конструкції;збільшення геометричних форм приміщень;введення об`єкту в експлуатацію. Після введення об`єкта в експлуатацію Позивач звернулася до державного реєстратора Чернівецької міської ради з метою державної реєстрації права власності на новостворений об`єкт. 21.07.2020 року державним реєстратором Чернівецької міської ради прийнято рішення за №53219157 про відмову [PERSON] у державній реєстрації права власності на введені в експлуатацію торгові приміщення магазину (49-6 - 49-11) та частини нежитлових приміщень (49-5а) розташованих по [ADDRESS] у зв`язку із тим, що право власності на вказані приміщення зареєстровано за територіальною громадою міста Чернівці, в особі Чернівецької міської ради. Позивач вважає, що відмова державного реєстратора у реєстрації права власності на новостворений об`єкт нерухомості за нею є фактично не визнанням права власності на новостворений (перероблений) об`єкт нерухомості, чим порушуються її права, які в силу статті 392 Цивільного кодексу України підлягають захисту в судовому порядку. Для підтвердження факту переробки речі та істотного перевищення вартості переробки і створеної нової речі над вартістю матеріалу, позивач вказує, що її представник звернулася до Чернівецького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із замовленням на проведення позасудового експертного дослідження для надання відповідей на наступні запитання: 1. Чи мала місце переробка речі в нову річ (об`єкт) при реконструкції виробничих приміщень колишньої декадно-крокової АТС на торгові приміщення магазину на [ADDRESS] ?2. Яка ринкова вартість новоствореної речі (торгові приміщення магазину на [ADDRESS] )? Відповідаючи на поставлене запитання під №1 судовий експерт дійшов до висновку, що "внаслідок реконструкції виробничих приміщень колишньої декадно крокової АТС відбулася зміна геометричних розмірів, функціонального призначення об`єкту нерухомості та створення нової речі - торгові приміщення магазину за адресою [ADDRESS] ". Відповідаючи на поставлене в замовленні запитання під №2, судовим експертом за наслідками проведення оціночно-будівельної експертизи визначено ринкову вартість торгових приміщень магазину загальною площею 109,9 кв.м за адресою [ADDRESS] , яка становить 2265000,00 (два мільйона двісті шістдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.) грн. Крім того зазначає, що в наслідок огляду об`єкту та аналізу наданих для проведення експертизи документів, судовим експертом Созонтовою К.С. констатовано факт, що згідно із дозвільними та погоджувальними документами, в тому числі, зі зведеним кошторисним розрахунком від 23.12.2019р. вартість будівельних робіт по реконструкції нежитлових приміщень (49-6 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазину по [ADDRESS] становить 1100408,00 (один мільйон сто тисяч чотириста вісім грн. 00 коп.) грн. \~ \~ \~ \~Позивач вказує, що вартість переданого в суборенду нерухомого майна загальною площею 103,3 кв.м. становить 754884,38 грн. (7307,69 грн. х 103,30 кв.м = 754884,38 грн.). Таким чином, шляхом співставлення вартості переданого в суборенду майна (матеріалу в розумінні статті 332 ЦК України), що становить 754884,38 грн.; вартості його переробки, що складається з вартості будівельних робіт по реконструкції і становить 1100408,00 грн.; вартості створеної нової речі, що складається із ринкової вартості нового об`єкту і становить 2265000,00грн. позивач стверджує, що вартість переробки та створеного нового об`єкту значно перевищує вартість матеріалу, яким в даному випадку є майно, що було передано в оренду. Таким чином, позивач, обґрунтовуючи заявлені ним позовні вимоги посилається, на те, що право власності на реконструйований об`єкт, має бути визнано за нею на підставі статті 332 Цивільного кодексу України, якою врегульовано\~набуття права власності на перероблену річ. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до довідки, виданої Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації від 22.07.2020р. за №1020 нежитлові приміщення за №49-5а, 49-6 49-11 загальною площею 109,90 кв.м, які розташовані в багатоквартирному житловому будинку на [ADDRESS] складають 15/100 частин нежитлових приміщень №49 в цьому будинку. На основі викладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на 15/100 частин нежитлових приміщень [ADDRESS] , які складаються з нежитлових приміщень №49-6 49-11, 49-5а (торгові приміщення магазину) загальною площею 109,90 кв.м, а саме з: торгового залу 49-6 площею 49,50 кв.м; торгового залу 49-7 площею 37,10 кв.м; електрощитової 49-8 площею 1,60 кв.м; коридору 49-9 площею 1,50 кв.м; вбиральні 49-10 площею 2,70 кв.м; вбиральні 49-11 площею 2,00 кв.м; торгового залу 49-5а площею 15,50 кв.м; зобов`язати зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за позивачем право власності на 15/100 частин нежитлових приміщень [ADDRESS] , які складаються з нежитлових приміщень №49-6 49-11, 49-5а (торгові приміщення магазину) загальною площею 109,90 кв.м, а саме з: торгового залу 49-6 площею 49,50 кв.м; торгового залу 49-7 площею 37,10 кв.м; електрощитової 49-8 площею 1,60 кв.м; коридору 49-9 площею 1,50 кв.м; вбиральні 49-10 площею 2,70 кв.м; вбиральні 49-11 площею 2,00 кв.м; торгового залу 49-5а площею 15,50 кв.м. 29 липня 2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідача строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.69). 04 серпня 2020 року, представник відповідача Чернівецької міської ради Шиба О. спрямував до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що позивач, аргументуючи заявлені ним позовні вимоги посилається, на те, що право власності на спірний об`єкт, має бути визнано за ним на підставі статті 332 Цивільного кодексу України, якою врегульовано\~набуття права власності на перероблену річ. Вказує, що ч. 4 статті 332 ЦК України встановлено, що якщо вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу, право власності на нову річ набуває за її бажанням особа, яка здійснила таку переробку. У цьому разі особа, яка здійснила переробку, зобов`язана відшкодувати власникові матеріалу моральну шкоду. Відшкодування моральної шкоди врегульовано статтею 23 Цивільного кодексу України. При розгляді питання щодо відшкодування моральної шкоди суди враховують висновки викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(далі - Постанова). Згідно з частиною 2 пункту 5 зазначеної Постанови, доведенню підлягають наявність моральної шкоди;протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Лише за наявності та доведеності всіх елементів моральна шкода підлягає відшкодуванню. Відповідач не заперечує того факту, що відповідно до матеріалів справи, позивач вчинив переробку речі на підставі дозвільних документів, передбачених діючим законодавством у сфері містобудування, тому Чернівецька міська рада не має підстав для відшкодування моральної шкоди. Проте не заперечує того факту, що переробка здійснена Позивачем із матеріалу, який належав Відповідачу. Таким чином, статтею 332 ЦК України не врегульоване питання, яким чином мають урегульовуватись відносини між власником матеріалу та особою, яка здійснила переробку речі за умови відсутності протиправності у її діях. В свою чергу відповідач зазначає, що відповідно до ч. 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). З огляду на зазначене вважає, що позивач хоч і здійснив переробку речі на законних підставах, але він повинен компенсувати Чернівецькій міській раді, як власнику матеріалу його вартість, у відповідності до вимог ч. 2 статті 332 ЦК України. Розрахунок вартості матеріалу, на думку відповідача, має вираховуватись наступним чином:від ринкової вартості спірного об`єкту відняти кошторисну вартість будівельних робіт (2265000,00 грн.- 1100408,00 грн.= 1164592,00 грн.). У відзиві відповідач вказує, що позивач за для визнання за нею права власності на 15/100 частин нежитлових приміщень [ADDRESS] , які складаються з нежитлових приміщень №49-6 49-11, 49-5а (торгові приміщення магазину) загальною площею 109, 90 кв.м, а саме з: торгового залу 49-6 площею 49,50 кв.м; торгового залу 49-7 площею 37,10 кв.м; електрощитової 49-8 площею 1,60 кв.м; коридору 49-9 площею 1,50 кв.м; вбиральні 49-10 площею 2,70 кв.м; вбиральні 49-11 площею 2,00 кв.м; торгового залу 49-5а площею 15,50 кв.м за адресою [ADDRESS] повинна компенсувати Чернівецькій міській раді, як власнику матеріалу його вартість у розмірі 1164592,00 грн. Проте, з огляду на відсутність правових актів Чернівецької міської ради, виконавчого комітету, що врегульовують питання набуття права власності на перероблену річ, спір може бути врегульовано в судовому порядку, але без наявності доказів з боку позивача про здійснення зазначеної грошової компенсації відповідачу, позовні вимоги не визнає (а.с.75-79). 05 серпня 2020 року представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору директор Департаменту розвитку Чернівецької міської ради В.Гавриш спрямував до суду пояснення на позовну заяву, де вказав, що порядок приватизації комунального майна визначений в Законі України «Про приватизацію державного і комунального майна», зокрема в ст.13 зазначається, що приватизація комунального майна здійснюється наступними шляхами: продажем об`єктів права комунальної власності на аукціоні або шляхом викупу об`єктів приватизації. В свою чергу жодних заяв щодо приватизації даного приміщення від Позивача не надходило Однак зазначає, що оскільки, Позивач, обґрунтовуючи заявлені ним позовні вимоги посилається, на те, що право власності на спірний об`єкт, повинно бути визнано за нею на підставі статті 332 ЦК України, то в даному випадку набуття права власності врегульовується поняттям набуття права власності на перероблену річ. Представник третьої особи вказує, що ч. 4 статті 332 ЦК України встановлено, що якщо вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу, право власності на нову річ набуває за її бажанням особа, яка здійснила таку переробку. У цьому разі особа, яка здійснила переробку, зобов`язана відшкодувати власникові матеріалу моральну шкоду. Не заперечує того факту, що позивач вчинила переробку речі на підставі дозвільних документів, передбачених діючим законодавством у сфері містобудування та переробка здійснена позивачем із матеріалу, який належав відповідачу - Чернівецькій міській раді. Відтак, статтею 332 ЦК України не врегульоване питання, яким чином мають урегульовуватись відносини між власником матеріалу та особою яка здійснила переробку речі за умови відсутності протиправності у її діях. Таким чином, вважає, що позивач хоч і здійснила переробку речі на законних підставах, вона повинна компенсувати Чернівецькій міській раді, як власнику матеріалу його вартість, у відповідності до вимог ч. 2 статті 332 Цивільного кодексу України, а також зазначає, що з огляду на відсутність правових актів Чернівецької міської ради, виконавчого комітету, що врегульовують питання набуття права власності на перероблену річ, а відтак, спір може бути врегульований в судовому порядку, а також відсутність доказів з боку позивача про здійснення зазначеної грошової компенсації відповідачу, позовні вимоги не визнає (а.с.83-86). 12 серпня 2020 року представник позивача [PERSON] спрямувала до суду відповідь на\~відзив в якому зазначає, що переробка речі здійснена позивачем із матеріалу, який належав відповідачу, а саме Чернівецькій міській раді. Вказує, що позивач здійснила переробку речі, а саме приміщення декадно-крокової АТС реконструйовано під торгові приміщення магазину на підставі всіх дозвільних документів, які визначені законодавством у сфері містобудування та які видані в тому числі і виконавчими органами Чернівецької міської ради. Зазначає у відповіді на відзив, що стаття 332 ЦК України не визначає яким чином повинні врегульовуватися відносини між власником матеріалу та особою, яка здійснила переробку речі за умови відсутності в її діях протиправності та вини в заподіянні шкоди. Вказує на те, що як встановлено будівельно-технічною та оціночно-будівельною експертизою від 24.07.2020р. №81/81/20-20 ринкова вартість торгових приміщень магазину загальною площею 109,90 кв.м. на [ADDRESS] становить 2265000,00 (два мільйона двісті шістдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.). Сума коштів, яка була затрачена Позивачем на виконання будівельних робіт при реконструкції нежитлових приміщень декадно-крокової АТС під торгові приміщення магазину становить 1100408, 00 (один мільйон сто тисяч чотириста вісім грн. 00 коп.). Отже, враховуючи позицію представника відповідача Чернівецької міської ради та представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департаменту розвитку Чернівецької міської ради щодо грошової компенсації Відповідачу в розмірі 1164592,00 (один мільйон сто шістдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві грн. 00 коп.) грн., позивачем на депозитний рахунок суду внесені ці кошти в рахунок частки майна на користь Чернівецької міської ради, що підтверджується квитанцією №55 від 11.08.2020р. Таким чином, вважає, що позивачем виконані вимоги, які викладені у відзиві Чернівецької міської ради та у поясненнях департаменту розвитку Чернівецької міської ради, а тому є всі правові підстави для визнання за позивачем права власності на 15/100 частин нежитлових приміщень [ADDRESS] , які складаються з нежитлових приміщень 49-6 49-11, 49-5а (торгові приміщення магазину) загальною площею 109,90 кв.м. (а.с.90-92). 13 серпня 2020 року судом отримані письмові пояснення представника третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» [PERSON] , в яких представник зазначає, що будівельні роботи проведені за погодженням із ПАТ «Укртелеком» і позивач має право вимагати визнання права власності на це приміщення, як перероблену річ, в судовому порядку. Проте, вказує, що існують ризики настання негативних наслідків для ПАТ «Укртелеком» у випадку задоволення заявлених позовних вимог, які полягають у тому, що орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди в належному стані Чернівецькій міській раді як орендодавцю та відшкодувати збитки у разі його втрати. Вказує на можливість претензій з боку Чернівецької міської радияк у вигляді виставлення рахунків для оплати подвійної ставки орендної плати на термін дії договору оренди, так і відшкодування його ринкової вартості після закінчення договору і не повернення майна. Просить підготовче засідання та подальший розгляд справи проводити за відсутності представника ПАТ «Укртелеком» (а.с.95-99). 13 серпня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.108). Представник позивача\~адвокат Сарафінчан\~І.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові та відповіді на відзив, просила їх задовольнити. Представник відповідача Чернівецької міської ради та третьої особи на стороні відповідача,\~яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] просив ухвалити рішення з урахуванням доказів у справі. Представник третьої особи,\~яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Укртелеком»\~в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в поданих поясненнях просили розгляд справи проводити у відсутність їх представника (а.с.95-99). Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.11.2016р. між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та ПАТ «Укртелеком» було укладено Договір оренди нерухомого майна №203 за адресою [ADDRESS] загальною площею 740,40 кв.м з метою використання під розміщення декадно-крокової АТС Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» (а.с.15). 29.11.2017р. між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та ПАТ «Укртелеком» укладено додатковий договір №1 до Договору оренди нерухомого майна від 28.11.2016р. №203, відповідно до якого зменшено загальну площу орендованих приміщень з 740,40 кв.м на 345,80 кв.м (а.с.16). 17.05.2019р. між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради та ПАТ «Укртелеком» укладено додатковий договір №2 до Договору оренди нерухомого майна від 28.11.2016р. №203, відповідно до якого Орендодавець дозволяє орендарю передати в суборенду [PERSON] на термін дії Договору оренди приміщення (49-6) (49-16) першого поверху загальною площею 90,3 кв.м для використання під торгово-офісні приміщення (а.с.17). 01.06.2019р. між ПАТ «Укртелеком» та [PERSON] укладено Договір суборенди комерційної нерухомості за №06-231/19, відповідно до якого Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування нерухомість загальною площею 90,3 кв.м за адресою [ADDRESS] (а.с.18-20). 31.10.2019р. між Департаментом розвитку Чернівецької міської ради та ПАТ «Укртелеком» укладено додатковий договір №3 до Договору оренди нерухомого майна від 28.11.2016р. №203, відповідно до пункту 1 якого продовжено термін дії оренди нежитлових приміщень до 26.09.2022р. включно (а.с.22). Пунктами 3 та 4 зазначеного договору, Департаментом розвитку Чернівецької міської ради(Орендодавець) дозволяє ПАТ «Укртелеком» (Орендарю) продовжити Договір суборенди з [PERSON] на термін дії Договору оренди нежитлових приміщень (49-6) (49-16) загальною площею 90,3 кв.м для використання під торгово-офісні приміщення та додатково передати в суборенду частину орендованого приміщення (49-5а) загальною площею 13,0 кв.м на термін дії договору оренди для використання під торгово-офісні приміщення. 31.10.2019р. між ПАТ «Укртелеком» та [PERSON] укладено Договір суборенди комерційної нерухомості №06-405/19, відповідно до якого Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування нерухомість загальною площею 103,3 кв.м за адресою [ADDRESS] . Відповідно до пунктів 2 та 4 статті 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. в редакції, яка діяла на момент укладення договорів оренди та суборенди нерухомого майна, Орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди, при цьому до договору суборенди застосовуються положення про договір оренди. На замовлення позивача експертом оцінювачем [PERSON] (сертифікат оціночної діяльності ФДМУ №273/19 від 05.04.2019р.) 23.11.2019р. було складено дефектний акт на конструктивні елементи вбудованих нежилих приміщень житлового будинку літ. «А» загальною площею 103,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] .09.11.2019р. експертом - оцінювачем [PERSON] здійснено обстеження майна, переданого в суборенду, за наслідками якого було визначено ряд робіт, які необхідно виконати для збереження та подальшого використання нерухомого майна (а.с.26-29). За результатами обстеження експертом зроблено висновок, що з метою збереження та забезпечення належної експлуатації виробничої будівлі (бувшої котельні) в цілому, зазначені в акті ремонтні роботи підлягають обов`язковому виконанню. Цей акт є основою для замовлення виготовлення кошторису на проведення ремонтно-будівельних робіт. 19.11.2019 р. позивач звернулася із заявою до Департаменту розвитку Чернівецької міської ради із заявою про надання згоди на проведення реконструкції об`єкту оренди (а.с.30). 22.01.2020р. Департаментом розвитку Чернівецької міської ради позивачу надано згоду на проведення ремонтних робіт по технічному переобладнанню, реставрації, капітальному ремонту чи заміні основних конструктивних елементів приміщення, за умови отримання погодження таких робіт в департаменті містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради, а також дотримання всіх норм чинного законодавства та виготовлення необхідної проектно-кошторисної документації, а також повідомлено, що в разі проведення розширення, реконструкції (комплекс будівельних робіт, пов`язаних зі зміною техніко-економічних показників або використання об`єкта за новим призначенням в межах існуючих будівельних габаритів), технічного переобладнання, реставрації, капітального ремонту чи заміни основних конструктивних елементів приміщення, позивачу необхідно звернутися до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки і отримати в інспекції архітектурно-будівельного контролю міської ради документи, які надають право на виконання будівельних робіт (а.с.31). 13.04.2020р. позивачу були видані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва,а саме на реконструкцію нежитлових приміщень (49-6 - 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення на [ADDRESS] , які затверджені наказом департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 13.04.2020р. за №666-МУО (а.с.32). В пункті 3 містобудівних умов та обмежень зазначається, що відповідно до містобудівної документації Коригування генерального плану міста Чернівців, затвердженої рішенням 48 сесії міської ради VI скликання від 27.03.2014 року №1171, в складі якої розроблено план зонування території міста (детальний план території не розроблявся) запроектований об`єкт будівництва розміщений на території житлової багатоповерхової забудови (Ж-3 - зона багатоповерхової квартирної житлової та громадської забудови). Згідно пункту 4 статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, може здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Об`єкт будівництва - є супутнім та допустимим видом забудови. На підставі затверджених містобудівних умов та обмежень позивачем було замовлено в ліцензованого проектанта робочий проект на реконструкцію нежитлових приміщень (49-6 - 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазинів на [ADDRESS] . 29.04.2020р. на робочий проект було отримано позитивний висновок (експертний звіт), який наданий ДП «Чернівцідержбудекспертиза» за №26-0125-20/2. За результатами звіту встановлено, що проектна документація розроблена з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва (а.с.33-34). 13.05.2020р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради за позивачем зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень (49-6 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазинів по [ADDRESS] » за №ЧВ 061201341057 (а.с.35). На підставі зазначених вище дозвільних документів позивач розпочала реконструкцію нежитлових приміщень (49-6 - 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазину на [ADDRESS] . Після завершення реконструкції, реконструйовані нежитлові приміщення були проінвентаризовані сертифікованим суб`єктом та було виготовлено технічний паспорт, відповідно до даних якого торгові приміщення магазину складаються з-торгового залу 49-6 площею 49,50 кв.м; торгового залу 49-7 площею 37,10 кв.м; електрощитової 49-8 площею 1,60 кв.м; коридору 49-9 площею 1,50 кв.м; вбиральні 49-10 площею 2,70 кв.м; вбиральні 49-11 площею 2,00 кв.м; торгового залу 49-5а площею 15,50 кв.м. Загальна площа торгових приміщень магазину становить 109,90 кв.м (а.с.36-39). Відповідно до довідки від 07.07.2020р. №293, виданої інвентаризатором, встановлено, що загальна площа приміщень з 103,30 кв.м збільшилася на 6,60 кв.м за рахунок демонтажу значної частини перегородок та становить 109,90 кв.м, а також, що загальна кількість нежитлових приміщень зменшилась з №49-6 49-16 до №49-6 49-11 за рахунок демонтажу значної частини перегородок (а.с.40). Крім того на підставі договору про порядок перерахунку та використання коштів для створення і розвитку інфраструктури м.Чернівців від 17.06.2020р., укладеного між Чернівецькою міською радою та [PERSON] , позивачем було сплачено 44\~016,32 грн. пайового внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Чернівців, що підтверджується квитанцією від 25.05.2020р. №131 (а.с.41). 02.07.2020р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради за позивачем зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень (49-6 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазинів по [ADDRESS] » за №ЧВ 141201841979 (а.с.49). Під час дослідження судом всіх наведених вище документів встановлено, що в результаті реконструкції нежитлових приміщень (49-6-49-11) та частини нежитлових приміщень (49-5а) розташованих по [ADDRESS] , здійсненої замовником реконструкції [PERSON] , за згодою їх власника та на підставі дозвільних документів передбачених діючим законодавством у сфері містобудування та архітектури, створено новий об`єкт про що свідчить зміна функціонального призначення об`єкту з виробничих приміщень (колишньої декадно-крокової АТС) на торгові приміщення магазину; втручання в несучі та огороджувальні конструкції;збільшення геометричних форм приміщень; введення об`єкту в експлуатацію. Відповідно до\~статті 331\~ЦК України,\~якщо договором\~або законом\~передбачено прийняття\~нерухомого майна\~до експлуатації,\~право власності\~виникає з\~моменту його\~прийняття до\~експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулася до державного реєстратора Чернівецької міської ради з метою державної реєстрації права власності на новостворений об`єкт. 21.07.2020 року державним реєстратором Чернівецької міської ради прийнято рішення за №53219157 про відмову [PERSON] у державній реєстрації права власності на введені в експлуатацію торгові приміщення магазину (49-6 - 49-11) та частини нежитлових приміщень (49-5а) розташованих по [ADDRESS] у зв`язку із тим, що право власності на вказані приміщення зареєстровано за територіальною громадою міста Чернівці в особі Чернівецької міської ради (а.с.45). Судом встановлено, що 21.07.2020р. представник позивача звернувся до Чернівецького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із замовленням на проведення позасудового експертного дослідження для надання відповідей на наступні запитання: 1. Чи мала місце переробка речі в нову річ (об`єкт) при реконструкції виробничих приміщень колишньої декадно-крокової АТС на торгові приміщення магазину на [ADDRESS] ?2. Яка ринкова вартість новоствореної речі (торгові приміщення магазину на [ADDRESS] )? Судовий експерт на поставлене запитання під №1 дійшов до висновку, що "внаслідок реконструкції виробничих приміщень колишньої декадно крокової АТС відбулася зміна геометричних розмірів, функціонального призначення об`єкту нерухомості та створення нової речі - торгові приміщення магазину за адресою [ADDRESS] ". Крім того судовим експертом за наслідками проведення оціночно-будівельної експертизи визначено ринкову вартість торгових приміщень магазину загальною площею 109,9 кв.м за адресою [ADDRESS] , яка становить 2265000,00 (два мільйона двісті шістдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.) грн. На підставі огляду об`єкту та аналізу наданих для проведення експертизи документів, судовим експертом Созонтовою К.С. констатовано факт, що згідно із дозвільними та погоджувальними документами, в тому числі, зі зведеним кошторисним розрахунком від 23.12.2019р. вартість будівельних робіт по реконструкції нежитлових приміщень (49-6 49-16) та частини нежитлового приміщення (49-5а) під торгові приміщення магазину по [ADDRESS] становить 1100408,00 (один мільйон сто тисяч чотириста вісім грн. 00 коп.) грн. (а.с.50-66). Відповідно до довідки, виданої Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації від 22.07.2020р. за №1020 нежитлові приміщення за №49-5а, 49-6 49-11 загальною площею 109,90 кв.м, які розташовані в багатоквартирному житловому будинку на [ADDRESS] складають 15/100 частин нежитлових приміщень №49 в цьому будинку (а.с.47). \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, відповідно до додаткового договору №3 від 31.10.2019р. до Договору оренди нерухомого майна №203 від 28.11.2016р., укладеного між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та ПАТ Укртелеком, вартість нежитлових приміщень загальною площею 345,80 кв.м. становить 2527000,00 грн., відповідно до звіту про оцінку майна. Відтак, вартість одного квадратного метру нерухомого майна переданого в оренду становить 7 307,69 грн. (2527 000,00 грн./345,80кв.м = 7307,69 грн.). Відповідно вартість переданого в суборенду нерухомого майна загальною площею 103,3 кв.м становить 754884,38 грн. (7307,69 грн. х 103,30 кв.м = 754884,38 грн.). Отже, як підтверджується доказами та матеріалами справи внаслідок співставлення вартості переданого в суборенду майна (матеріалу в розумінні статті 332 ЦК України), що становить 754884,38 грн.; вартості його переробки, що складається з вартості будівельних робіт по реконструкції і становить 1100408,00 грн.; вартості створеної нової речі, що складається із ринкової вартості нового об`єкту і становить 2265000,00грн.вартість переробки та створеного нового об`єкту значно перевищує вартість матеріалу, яким є майно, що було передано в оренду. Крім того, позивачем з врахуванням правової позиції представників відповідача Чернівецької міської ради та третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту розвитку Чернівецької міської ради були внесені кошти на депозитний рахунок суду в рахунок частки майна на користь Чернівецької міської ради як власника майна, що є предметом розгляду цієї справи в розмірі 1\~164 592, 00 (один мільйон сто шістдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві грн. 00 коп.) грн., що підтверджується квитанцією №55 від 11.08.2020р. (а.с.93). Суд не бере до уваги твердження третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», в особі Чернівецької філії ПАТ «Укртелеком» з приводу того, що існують ризики настання негативних наслідків для ПАТ «Укртелеком» у випадку задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне. Можливість настання ризиків для ПАТ «Укртелеком» обумовлюється наслідком відповідних дій з боку департаменту розвитку, як орендодавця. Проте, ні відповідач, ні треті особи не заперечували того факту, що переробка речі здійснена позивачем як з дозволу департаменту, так і з дозволу ПАТ «Укртелеком» та на підставі дозвільних документів, отриманих в порядку, встановленому законодавством. Єдиною умовою, яка висувалася з боку відповідача та третьої особи департаменту розвитку міської ради, була умова необхідності компенсації вартості частки у майні. Враховуючи, що позивачем сплачено на депозитний рахунок суду кошти в рахунок компенсації за частку у майні, то відповідно відпали підстави, що могли призвести до ризиків та порушення прав. Інших умов щодо визнання права власності на 15/100 частин нежитлових приміщень [ADDRESS] , які складаються з нежитлових приміщень 49-6 49-11, 49-5а (торгові приміщення магазину) загальною площею 109,90 кв.м за позивачем ні Чернівецька міська рада як власник об`єкта, ні департамент розвитку Чернівецької міської ради, як орендодавець об`єкта не ставлять. ПАТ «Укртелеком» не скористався своїм процесуальним правом та не подав позову у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Як встановлено судом на підставі досліджених доказів та матеріалів справи, вартість переробки та створеного нового об`єкту значно перевищує вартість матеріалу, яким є майно, що було передано в оренду, а саме вартість переданого в суборенду майна (матеріалу в розумінні статті 332 ЦК України) становить 754884,38 грн.; вартість переробки майна, що складається з вартості будівельних робіт по реконструкції становить 1100408,00 грн.; вартість створеної нової речі, що складається із ринкової вартості нового об`єкту становить 2265000,00грн. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» будівництво це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва. Відповідно до статей 29, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкція здійснюється на підставі дозвільних документів на виконання будівельних робіт, виданих уповноваженими органами. Відповідно до приписів статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Стаття 58 Конституції України закріплює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Оскільки відносини між Департаментом економіки (розвитку) Чернівецької міської ради (Орендодавець), ПАТ Укртелеком (Орендар) та [PERSON] (Суборендар), щодо оренди нерухомого майна виникли під час дії Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992р., то в силу статті 58 Конституції України у регулюванні відносин, між сторонами договору оренди та суборенди має застосовуватись саме цей закон і саме в тій редакції, яка діяла на момент виникнення зазначених правовідносин. Окрім того, відповідно до абзацу третього частини другої Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про оренду державного та комунального майна прийнятого 3.10.2019р. №157-IX, що набув чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та введений в дію з 1 лютого 2020 року: «Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені». Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992р., якщо в результаті поліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди. За приписами статті 778 ЦК України встановлено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму лише за згодою наймодавця. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4ст.\~23\~Закону України\~"Про\~оренду державного\~та комунального\~майна" (в редакції, що діяла на момент виникнення договірних правовідносин) - якщо в результаті поліпшення,зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ,орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди. Окрім того, підстави набуття права власності унормовані статтею 328 Цивільного кодексу України. За приписами наведеної норми право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Такими первісними підставами набуття права власності є, зокрема, новостворене майно (стаття 331 ЦК України) та переробка речі (стаття 332 цього ж Кодексу). За приписами статті 331\~ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом або договором передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації чи з моменту державної реєстрації, якщо така встановлена законом. Підстави набуття права власності на перероблену річ можуть виникати відповідно до статті 332 ЦК України. За визначенням вказаної норми переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. Особа, яка самочинно переробила чужу річ, не набуває права власності на нову річ і зобов`язана відшкодувати власникові матеріалу його вартість. Частиною четвертою зазначеної норми встановлено, що якщо вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу, право власності на нову річ набуває за її бажанням особа, яка здійснила таку переробку. Отже,умовами набуття права власності на річ у результаті її переробки є правомірність здійснення переробки чужої речі;вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу. Факт створення нової речі підтверджується судовою експертизою, затвердженим кошторисом будівельно-ремонтних робіт, декларацією інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Таким чином суд приходить до висновку, що в результаті реконструкції була створена нова річ, тобто річ, яка має істотно інші ознаки у порівнянні із попереднім об`єктом найму та вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved