Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Звернувшись до суду із позовом, позивач посилається на те, що 03.03.2018 при перевірці уповноваженими працівниками Рокитнянського РП об`єкту, розташованого за місцем проживання відповідача, виявлено порушення правил користування електричною енергією у вигляді самовільного підключення електропроводки, струмоприймачів до мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом здійснення безоблікового приєднання до вхідних клем встановленого перед електричним лічильником ввідного вимикача. Приєднання було виконано прихованим способом, оскільки для його виявлення було демонтовано панель, що закриває ввідний автоматичний вимикач, яка у свою чергу була опломбована. Електрична енергія, що споживалася, не враховувалася приладом обліку. За вказаним фактом було складено Акт про порушення № К 039531, а сам факт порушення був зафіксований у наявній в Акті графічній схемі та на доданих до нього фото. Зазначає, що 29.03.2018 комісією з розгляду актів у присутності відповідача прийнято рішення ( протокол № 098) про визначення та нарахування вартості обліку не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил КЕЕН, яка відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562, складає 59695.10 грн. і яку, власне, просить стягнути на свою користь з відповідача у справі. Також зазначає, що протокол разом з рахунком величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електроенергії та збитків відповідач отримав особисто після завершення роботи комісії. Повідомлення про оплату по акту порушення ПКЕЕ №К 039531 відповідачем залишено без задоволення. Окрім того, просить стягнути з відповідача на свою користь понесені у справі судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921.00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за викладених у ньому обставин і підстав та просила задовольнити. Також суду показала, що відповідач відповідач відповідно до умов укладеного договору являється споживачем електричної енергії. 3 березня 2018 року під час проведення уповноваженими працівниками Рокитнянського РП рейдової перевірки за місцем проживання відповідача було виявлено факт порушення Правил користування електричною для населення у виді самовільного підключення електричної проводки, електричних установок до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, а саме шляхом приєднання безоблікового кабелю до вхідних клем ввідного вимикача, що встановлений перед електричним лічильником. Приєднання було виконано прихованим способом, оскільки для визначення точки підключення було демонтовано панель, що закриває ввідний автоматичний вимикач, яка у свою чергу була опломбована. Було складено Акт про порушення № К 039531, який у послідуючому був розглянутий на засіданні комісії позивача по розгляду актів порушення Правил користування електроенергією у споживача, на яку запрошувався відповідач. Рішення комісії було оформлено протоколом № 098 від 29.03.2019. При цьому комісією порушення кваліфіковано як таке, що сталося з вини споживача та вчинене прихованим способом і що стало підставою для проведення нарахування за електричну енергію, спожиту поза приладом обліку в сумі 59695.10 грн. Відповідач з таким рішенням комісії не погодився та оскаржував його до суду. Наразі, справа була закрита за відсутністю предмета спору. Вважає, що за викладеного позивач має право на примусове стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості за спожиту електричну енергію. Відповідач позов не визнав та просив у задоволенні останнього відмовити. Від вступного слова відмовився. Натомість його представник, підтримавши його позицію щодо позову, скористалася таким правом та повідомила суду, що сторона відповідача заперечує проти задоволення позову, оскільки 03.03.2018, тобто в день, коли працівники позивача склали Акт про порушення за № 039531, відповідач допустив працівників позивача до електроустановки, обладнаної у його домогосподарстві. Наразі, у його присутності самовільного підключення поза приладом обліку виявлено не було, як і не здійснювалося працівниками позивача при ньому фотографування електроустановки. Вважає, що за таких обставин вказані у цьому Акті факти не можуть бути прийняті судом як достовірні. У такому Акті мали б бути зазначені ті факти, які стали відомими в результаті законно проведеного у домоволодінні відповідача працівниками позивача огляду електроустановки. Проте таким є огляд, який був проведений після того, як працівники позивача разом з відповідачем та з його дозволу зайшли до належного йому домоволодіння. Позаяк, проведений ними 03.03.2018 огляд електроустановки в домоволодінні відповідача, за відсутності останнього та без його дозволу на проникнення на територію домоволодіння є незаконним та такий, що проведений з порушенням вимог ст.30 Конституції України в тім, що не допускається проникнення до житла, чи до іншого володіння, особи, проведення в них огляду інакше як за вмотивованим рішенням суду. Вказані вимоги закону працівниками позивача на момент проникнення ними у відсутності відповідача на територію його домоволодіння та проведення огляду електричної установки дотримані не були. Зазначила, що Акт № К 039531 складався у присутності відповідача, однак фактів, які у ньому зазначені, при його написанні працівниками позивача, фактично не існувало. У Акті цьому повинно було б бути зазначено лише те, що бачили працівники позивача у присутності відповідача. Тобто, у ньому мало б було бути зазначено те, про що вказує позивач у своїй відповіді на відзив відповідача, а саме: про сліди на снігу, про сліди перекриття на автоматичному вимикачі, про колективну думку працівників, які підписали вказаний Акт, про те, що саме Відповідач демонтував безобліковане приєднання, що на автоматичному вимикачі залишились сліди перекриття і є залишки проводу самовільного підключення, тощо. Однак, у вказаному Акті цього всього не зазначено, тобто, не зазначено фактично встановлені у присутності відповідача обставини. Заслухавши сторін спору та їх представників, свідків, дослідивши отриманні у справі письмові та інші докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що відповідач у справі є споживачем електричної енергії, яка поставляється позивачем до будинку [ADDRESS] . 03.03.2018 уповноваженими працівниками Рокитнянського РП ПрАТ "Київобленерго" в кількості трьох осіб, а саме заступника начальника Рокитнянського РП [PERSON], електромонтера Рокитнянського РП [PERSON] та діловода [PERSON] проводилася перевірка дотримання побутовими споживачами смт Рокитне вимог Правил користування електричною енергією для населення і в тому числі за місцем проживання відповідача. Вважаючи наявною обставину надмірного споживання електричною енергію домоволодінням відповідача, вказані уповноважені особи позивача у відсутності сторонніх осіб та власника домоволодіння чи будь-кого з членів його сімї, зайшли на територію подвіря, де був розміщений електричний щит з вводом від загальної електричної мережі, приладом обліку та електричними вимикачами, з метою перевірки наявності факту підключення поза приладом обліку. За результатами проведеного огляду того ж дня, а саме 03.03.2019 у присутності споживача було складено Акт про порушення № К 039531 (а.с.9-10). Відповідно до вказаного Акту представники позивача в особі начальника Рокитнянського РП Маніленка Б.В., який не був присутнім під час проведення перевірки та за відсутності іншого працівника Рокитнянського РП [PERSON] , яка була присутньою при цьому, заступника начальника Рокитнянського РП [PERSON] , електромонтера Рокитнянського РП [PERSON] було констатовано порушення споживачем в особі відповідача вимог п.48 ПКЕЕН у виді самовільного підключення електричної проводки, електричних установок до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, а саме шляхом приєднання безоблікового кабелю до вхідних клем ввідного вимикача, що встановлений перед електричним лічильником. При цьому в акті було зазначено, що: приєднання виконано прихованим способом, оскільки для визначення точки підключення було демонтовано панель, що закриває ввідний автоматичний вимикач, яка у свою чергу була опломбована; електрична енергія, що споживалася, не враховувалася електричним лічильником. Разом з тим, при проведенні цього ж дня через незначний проміжок часу повторного огляду елекричного щита працівниками позивача і в тому числі у присутності начальника Рокитнянського РП [PERSON] , який не був присутній при проведенні першого огляду, та у присутності споживача, факту самовільного підключення електричної проводки, електричних установок до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, а саме шляхом приєднання безоблікового кабелю до вхідних клем ввідного вимикача, що встановлений перед електричним лічильником, встановлено не було. Споживач в особі відмовідача вказаний акт на місці його складання підписати відмовився. Свідки вказаних подій працівниками позивача не залучалися. Акт про порушення № К 039531 від 03.03.2019 був розглянутий на засіданні комісії позивача по розгляду актів порушення Правил користування електроенергією у споживача, про що свідчить Протокол № 098 від 29.03.2019 (а.с.20). Розгляд акту проводився у присутності споживача в особі відповідача, який власноруч вніс до протоколу свої пояснення в тім, що приїхавши додому та зайшовши на подвіря, він побачив сліди, які вели до щитової, електрики відкрили кришку ввідного автомата та повідомили про те, що там було підключення, але в наявності його не було. Також відповідач зазначив власноруч в Акті про свою незгоду з рішенням комісії та що засвідчив своїм підписом. Відповідно до рішення комісії за вказаним Протоколом зазначене в Акті від 03.03.2019 порушення кваліфіковано як таке, що сталося з вини споживача та вчинене прихованим способом і що стало підставою для проведення нарахування за електричну енергію, спожиту поза приладом обліку за період три роки до дня виявлення порушення відповідно до Методики. На разі, яка малась на увазі Методика, у Протоколі не зазначено. Відповідно до наявного у матеріалах справи (а.с.19) розрахунку до Акту № К 039531 від 03.03.2019 вартість нарахованої за Методикою електричної енергії, вимогу про сплату якої позивач виставив відповідачу, склала 59695.10 грн. Відповідачем оскаржувалися до суду рішення позивача та повідомлення про оплату, наразі провадження у справі за таким його позовом було закрито ухвалою суду від 06.05.2019 у звязку з неможливістю його розгляду у порядку цивільного судочинства. Викладене підтверджується показаннями у судовому засіданні сторін та їх представників, свідків та дослідженими письмовими доказами, якими є: - ухвала Рокитнянського районного суду Київської області у цивільній справі № 375/491/18 від 06.05.2019 (а.с. 5-6); - договір № 0450060 про користування електричною енергією від 09.01.2007 (а.с. 7); - копія акту № 315575 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380 В від 03.03.2018 (а.с. 8); - копія акту про порушення № К 039531 від 03.03.2018 із фотознімками та скріншотами з екрана монітора комп`ютера (а.с. 9-18); - копія розрахунку по акту про порушення № К 039531 від 03.03.2018 (а.с. 19); - копія протоколу № 098 від 03.03.2018 засідання комісії по розгляду акту № К 039531 від 03.03.2018 про порушення Правил користування електроенергією про порушення Правил користування електроенергією у споживача від 29.03.2018 (а.с. 20); - копія повідомлення про оплату за березень 2018 від 29.03.2018 по Акту порушення ПКЕЕ № К039531 від 03.03.2018 на імя відповідача (а.с.21-22); - покази в судовому засіданні свідка [PERSON] в тім, що він працює на посаді заступника начальника Рокитнянського РП. 03.03.2018 відповідно до встановленого графіка група працівників підрозділу, до якої також входили діловод [PERSON] та електромонтер [PERSON] , проводили рейдову перевірку на предмет виявлення безоблікових підключень до електричної мережі та фактів крадіжки електричної енергії. Під час проведення перевірки близько першої-другої години ночі проводилися заміри навантаження на електричну мережу та було виявлено ряд значних навантажень на електричну лінію і в тому числі на електричну лінію, що вела до будинку [PERSON] та до будинку по сусідству. Проте, до якого будинку було значне навантаження, вони вночі не виявили. Вже вдень близько 11:00 години вони знову прийшли до будинку відповідача та зясували, що навантаження до будинку не зменшилося. Після цього всі разом зайшли до подвіря. Був сніг і жодних слідів на подвірї не було. Постукали у двері, але нікого вдома не було. Потім підійшли до електричного щитка, який знаходився на вулиці, а саме на господарському приміщенні. Електричний лічильник працював та не вказував на значне навантаження на лінії, позаяк навантаження згідно їх навішеного на лінію приладу нікуди не пропадало. Виникла думка про наявність у споживача позаоблікового підєднання до електромережі, але візуально виявити його не могли та припустили, що воно має місце на ввідному автоматичному вимикачі, який стояв перед приладом обліку. Доступ до останнього був обмежений пластиною, зафіксованою їх пломбою. Вони підняли пластину та виявили факт позаоблікового підключення, а саме було підєднано ще один провід. Останній було зафотографовано і після чого вони всі втрьох вийшли на вулицю, звідки можна було добре спостерігати за електричним щитком і де залишилися два працівники, а він поїхав за місцем роботи дружини відповідача до місцевого відділення банку "Аваль". Вона виявилася на робочому місці і він попросив її проїхати додому, щоб провести перевірку приладу обліку. Було близько 12 години дня. Остання повідомила, що на той час поїхати не може, оскільки на роботі, та пообіцяла сама приїхати під час обідньої перерви. Вони всі втрьох прочекали її біля подвіря приблизно до 13:30 години, але вона так і не приїхала. Оскільки діловоду [PERSON] треба було додому, він прийняв рішення викликати начальника підрозділу Маніленка Б.В., щоб той спостерігав за приладом обліку відповідача, а він у свою чергу мав можливість відвезти [PERSON] додому. Через невеликий проміжок часу приїхав [PERSON] , який залишився біля подвіря відповідача, а він відвіз [PERSON] додому. Коли вони з [PERSON] повернулися назад, то біля подвіря вже стояв автомобіль відповідача. Останній разом з ними зайшов до подвіря, де вже були сліди від дверей господарського приміщення до лічильника. У присутності відповідача вони розпломбували вхідний автомат, а саме зняли пломбу та пластину, яка закривала вхідний автомат, але того безоблікового приєднання, яке було зафіксовано ними раніше, вже не було. Разом з тим, на средній фазі, де раніше мав місце провід позаоблікового зєднання, були сліди перекриття у виді шарових наплавів міді. Було зафотографовано ввідний вимикач зі слідами оплавлення та проведено його заміну. Також у присутності відповідача було проведено технічну перевірку електролічильника. Потім було складено акт про порушення, який підписали три працівники підрозділу і в тому числі його начальник [PERSON] , який наразі, особисто не бачив позаоблікове підєднання, а лише на фото. Уточнив на запитання головуючого судді, що йому невідомо, де знаходиться вилучений вхідний автомат зі слідами оплавлення міді, експертиза щодо нього не проводилася. Також повідомив, що відповідно до положень Правил КЕЕН споживачі зобовязані надавати їм доступ до приладів обліку електричної енергії, які належать підприємству та знаходяться на їх обслуговуванні. На подвіря відповідача зайшли, оскільки в них не було вибору в ситуації, що склалася, а саме у звязку із виявленням факту надмірного навантаження на лінію; - покази в судовому засіданні свідка [PERSON] , яка показала, що працює в Рокитнянському РП діловодом та разом із заступником начальника [PERSON] та електромонтером [PERSON] перебувала на рейдовій перевірці. [PERSON] з [PERSON] перевіряли навантаження на лініях до споживачів, а вона фіксувала це. Близько 11:00 години вони зайшли до подвіря відповідача. Вона підійшла до дверей покликати власника будинку, а її колеги у цей час перевіряли лічильник. На стук ніхто не відповів і вона підійшла до колег, які при ній відкрили кришку, за якою був підключений провід поза мережею, який вони зафіксували камерою. Після цього [PERSON] поїхав на роботу до дружини відповідача щоб у її присутності зафіксувати порушення. Незадвого [PERSON] повернувся і вони в втрьох чекали дружину відповідача, яка пообіцяла приїхати додому. Але вони її недочекалися і вона попросила її відвезти дододу. Її відвезли додому і вона не була присутньою при складанні акту про порушення. Також уточнила, що факт порушення не можна було виявити візуально, оскільки підключення було закрито кришкою; - покази в судовому засіданні свідка [PERSON] в тім, що він працює електромонтером в Рокитнянському РП ПАТ "Київобленерго" в тім, що в березні 2018 року вони проводили нічний рейд. Це були він, заступник начальнкиа [PERSON] та діловод [PERSON] . Проводили заміри навантаження до споживачів і в тому числів до [PERSON] . Потім вони зайшли до подвіря [PERSON] та по черзі кликали власників будинку, але ніхто не виходив. Потім вони підійшли до елекричного щитка, де знаходився електричний лічильник і виявили, що навантаження на лінію до цього споживача, не відповідало даним лічильника. Потім вони зняли кришку, яка була опломбованою, за якою виявили провід несанкцінованого підключення. Після цього вони всі вийшли із подвіря та чекали споживача. Після цього зясували де працює дружина відповідача і [PERSON] поїхав до неї на роботу, щоб покликати її та у її присутності зафіксувати виявлене порушення. Згодом [PERSON] повернувся та повідомив, що дружина відповідача має приїхати під час обідньої перерви. Проте вони прочекали її, але вона так і не приїхала. Потім необхідно було відвезти додому [PERSON] і [PERSON] зателефонував начальнику, щоб той на той час побув буля будинку відповідача. Опісля вони повернулися та побачили біля входу до подвіря споживача. Потім всі вони разом із споживачем зайшли до подвіря, але стороннього провода у електричному щитку вже не було. Після цього вони показали споживачеві фото, яке було зроблено ними пред цим, але той повідомив, що не знає де вони їх зробили. Після цього вони скали акт про порушення та опломбували місце порушення; - покази в судовому засіданні свідка [PERSON] в тім, що у проведенні самого рейду він присутнім не був, але після обідньої перерви до нього зателефонував його заступник та попросив підїхати до місця проживання відповідача. Потім приїхав відповідач і вони всі разом зайшли до подвіря відповідача, де виявили сліди підключення до електричної мережі під навантаженням. Уточнив, що він при виявленні факту несанкціонованого підключення присутнім не був. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст.83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті. Судом встановлено, що між сторонами спору виникли правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії, які регулюються статтею 714 ЦК України, Законом «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 06.071999 (надалі ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 122 від 08.02.2006, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 (далі Методика), чинними на час виниклення спірних правовідносин. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Так, пунктами 8, 9 ПКЕЕН передбачено, що прилади обліку електричної енергії мають бути придбані, встановлені, підключені енергопостачальником. Споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Відповідно до частини 2 статті 27 Закону «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; насильницькі дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов`язків перед енергопостачальниками. Згідно з пунктом 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. Відповідно до положень п.37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 06.071999 (надалі ПКЕЕН), енергопостачальник має право : перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку; вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією. При цьому положеннями пункту 39 вказаних Правил визначено, що представник енергопостачальника під час знімання показів засобів обліку, заміни засобів обліку, виписування платіжних документів за електричну енергію та інших дій, що виконуються відповідно до цих Правил, зобов`язаний пред`являти своє службове становище. Побутовий споживач електричної енергії у свою чергу зобов`язаний забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки (п.42 Правил). Аналіз положень пункту другого Правил дає підстави для висновку про те, що відмова в доступі до об`єкта побутового споживача полягає в діях та/або бездіяльності побутового споживача (власника або користувача об`єкта споживача) та/або власника, користувача земельної ділянки, на яких розташований/розміщений об`єкт побутового споживача, внаслідок яких створюються перешкоди представникам електропостачальника (електророзподільного підприємства) виконувати свої функції, передбачені цими Правилами, що засвідчується відповідним актом про недопуск. Як вбачається зі встановлених обставин спору і що визнається самим позивачем, працівники позивача всупереч вимогам ст.30 Конституції України, не запитавши дозволу у відповідача, чи навіть у будь-кого з членів його сімї, проникли самоправно на територію його домоволодіння по [ADDRESS] з метою виявлення позаоблікового підключення до електричної мережі і лише вже потім, залишивши, територію останнього, дочекалися власника будинку та з дозволу останнього та у його присутності повторно провели огляд, під час якого власне ними такого підключення виявлено не було. Відповідно до абзацу першого пункту 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Порядок складення актів про порушення Правил визначено пунктом 53 Правил та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (зі змінами) (далі - Методика). Відповідно до положень пункту 4.5 Методики працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій. При цьому, відповідно до примітки додатка 3 до Методики, у разі відмови споживача або представника споживача, в присутності якого було складено акт про порушення, від підпису цього акта, в рядку "Споживач або представник споживача (у разі порушення ПКЕЕ)" зазначається: "Від підпису відмовився". Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три представники енергопостачальника. Разом з тим, слід зазначити, що такі вимоги закону при складанні Акта про порушення були дотримані. Проте, [PERSON] , який підписав його і як він показав у судовому засіданні, не був присутнім при проведенні огляду у відсутності відповідача та при виявленні порушення, як про це зазначають інші вказані в Акті працівники позивача. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та Методики. У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду і що має місце у даному випадку. За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК) . При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд вважає, що позивачем в порушення ст.81 ЦПК України не надано доказів того, що зі сторони відповідача мало місце несанкціоноване підключення поза приладом обліку споживачів електричної енергії по [ADDRESS] станом на 03.03.2018. При цьому суд виходить із наступного. Відповідно до положень пункту 3.1 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 - 7 цього пункту (5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж)з порушенням схеми обліку; 6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; 7) використання "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії), Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі. Разом з тим, надані позивачем докази не дають суду підстав для однозначного висновку про наявність та місце такого підключення. Так, з показань у судовому засіданні працівників позивача, якими проводилася перевірка, таке підключення було вчинено за допомогою одного кабеля, тоді як відповідно до наявної в Акті про порушення схеми, останнє з позначкою т.8 зазначено як вчинене за допомогою двох кабелів (а.с. 9). Викладене свідчить про сумнівність наявності такої обставини (без облікового приєднання), а відтак суд не має підстав для висновку вважати наявною таку обставину та що вказує відсутність підстав для висновку про порушення відповідачем Правил КЕЕН за викладених у позові обставин. Позаяк, викладене дає суду підстави для висновку про порушення позивачем положення пункту 4.7 Методики, що є самостійною підставою вважати проведене відповідачеві нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії по акту про порушення (а.с 19) неправомірним. В обґрунтування наявності поза облікового підключення відповідача до електричної мережі та споживання таким чином ним необлікованої електричної енергії, позивач посилається на Акт № 315575 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380 В від 03.03.2018 (а.с. 8) та Акт про порушення № К 039531 від 03.03.2018 із фотознімками та скріншотами з екрана монітора комп`ютера (а.с. 9-18). Разом з тим, з огляду на викладене та положення ч.1 ст. 78 ЦПК України, надані позивачем як доказ наявності позаоблікового приєднання (а.с. 11-18) фото, отримані під час самовільного проникнення працівників на територію домоволодіння відповідача, не можуть вважатися допустимими доказами такої обставини. При цьому суд враховує, що при проведенні повторного огляду у присутності відповідача такі порушення ним Правил КЕЕН виявлені не були. Звідси, вказані акти не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами обставин вчинення відповідачем такого порушення Правил. Доводи представника позивача у судовому засіданні про усунення порушення відповідачем безпосередньо після його виявлення працівниками Рокитнянського РП і на що вказували наявні на снігу сліди, а також сліди пререкриття (наплавлення міді), які за твердженням сторони позивача вбачаються із фотографій, до уваги судом не приймаються, оскільки на переконання суду самі по собі вказані обставини не можуть слугувати належним та допустимим доказом викладеної в Акті про порушення обставини порушення відповідачем Правил КЕЕН. Інших належних та допустимимх доказів такої обставини матеріали справи не містять. Не назвав їх та не подав суду і позивач. Автоматичний вимикач, який за словами представника позивача та свідків містив такі сліди перекриття і який був замінений іншим під час викладених в Акті про порушення подій, у присутності відповідача опечатаний не був, експертиза з приводу наявності на ньому слідів перекриття та їх походження позивачем не проводилася і клопотання з цього приводу не подавалося суду. Не дає суду підстав для такого висновку і перегляд наявних у матеріалах справи фотографій (а.с. 11-16). Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не грунтується на встановлених обставинах спору та законі, а тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed