Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON], [INFO] у місті Севастополь Автономної Республіки Крим, Україна, у матері [PERSON], [INFO], уродженки міста Севастополь, громадянки України, батька - [PERSON], [INFO], уродженця міста Бровари Київської області, громадянина України. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та [PERSON] з 2006 року перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, сім'єю проживають у м. Севастополь. У шлюбі у них [INFO] народилася донька [PERSON], а [INFO] народився син - [PERSON], проте Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області у державній реєстрації народження її сина, відмовив, у зв'язку з тим, що надані документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації з подальшому дитиною всіх належних йому прав та свобод громадянина України. Заявник та її представник у судове засідання не з'явились. Від представника заявника [PERSON] до суду надійшла заява, про можливість розглядати справу у її відсутність, заяву про встановлення факту народження підтримала в повному обсязі. Представник Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшов лист про розгляд даної заяви без участі їх представника, та вказано, що вони не оспорюють права заявника. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 14 квітня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], актовий запис № 141, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АС № 009440, [INFO] народилася [PERSON], місце народження Україна місто Севастополь, актовий запис 827, батько [PERSON], громадянин України, мати [PERSON], громадянка України, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя. З матеріалів справи вбачається, зокрема, свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1347, [INFO] у місті Севастополь народився [PERSON]. Його батьки: [PERSON] та [PERSON]. Згідно записам у паспорті серії [NUMBER], виданого Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 16 травня 2006 року, [PERSON], [INFO], місце народження - місто Севастополь, Україна, являється громадянкою України (5,6). Згідно записам у паспорті серії [NUMBER], виданого Броварським МВ ГУ МВС України у Київській області 26 червня 2001 року, вбачається що [PERSON], [INFO], місце народження місто Бровари Київської області є громадянином України (а.с.9-11). В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 18). З питань державної реєстрації народження заявник зверталась до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, алелистом від 01.11.2017 р. за вихідним № 3722/16.6-04-42 їй відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі [PERSON], народженого [INFO], у зв'язку з тим, що для підтвердження факту народження пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.19). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитинидо суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно дост. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно п.1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до п.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Тому зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України. Відповідно до п. 2 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до п. 2 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті 9 Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. Так, частиною 1 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України" новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, обидва батьки якої на момент її народження були громадянами України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що заявник, її чоловік та їх дитина є громадянами України, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про народження їх сина - [PERSON], виданого державним органом України, суд приходить до висновку про задоволення заяви, якою встановити факт народження дитини чоловічої статі - [PERSON], [INFO] у місті Севастополь Автономної Республіки Крим, Україна.

Outcome: approved