Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту її належності до польської національності. В обгрунтування своїх вимог покликається на те що, вона народилась [INFO] в с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області. ЇЇ мати за походженням польської національності, оскільки її бабця належала до польської національності. Все життя її мати сповідувала римо-католицьку віру, була хрещена в костелі. Заявник також вихована у римо-католицьких традиціях, всією сім'єю святкували римо-католицькі свята, відвідували костел. ЇЇ мати була вимушена у радянські часи приховувати свою національність, оскільки це могло призвести до репресій родини, внаслідок чого, в усіх документах зазначила свою національність як українка. На сьогодні потреба приховувати своє походження відпала, а тому вона має намір відновити свою дійсну національність, як це передбачено Законом України "Про національні меншини в Україні". Встановлення даного факту, необхідне їй для впорядкування документів, щодо реалізації особистих прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством республіки Польща для громадян пострадянських республік польського походження, а тому вона змушена звернутися з даною заявою до суду за захистом свого права та інтересу. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала повністю, дала суду пояснення аналогічні викладеним у заяві та просить її задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім цього, прохання про розгляд справи у його відсутності викладено в адресованій суду письмовій заяві, що приєднана до матеріалів справи, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю заявниці. Її мати, тобто бабця заявниці - [PERSON] по національності була полькою, вміла читати та розмовляти польською та українською мовами, сповідувала католицьку віру, підтримувала в сім'ї польські традиції. Вона та її діти, а саме: заявниця - [PERSON] та представник заявника - [PERSON] теж вміють читати та розмовляти польською мовою, продовжують сповідувати католицьку віру та підтримувати в сім'ї польські традиції. Вони вважають себе так як і вона за національністю польками. У радянські часи її мати, а згодом і вона вимушені були приховувати свою національність, оскільки це могло призвести до репресій родини, внаслідок чого, в усіх документах вони зазначили свою національність як українка, або ж взагалі не вказали, зокрема, у її свідоцтві про народження національність її батьків взагалі не зазначена. Вважає, що її дочка має право на відновлення своєї дійсної національності, що аж ніяк не означає, що вона не любить своєї Батьківщини - України, де вона народилась та проживає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по сусідству із заявницею та її матір'ю. Їй достовірно відомо, що бабця заявниці, яка вже померла, говорила на польській мові, сповідувала католицьку віру, підтримувала в сім'ї польські звичаї та традиції. Свою любов до католицької віри, польських традицій, померла [PERSON] прищепила також й своїм дітям та онукам, які шанують польські звичаї й традиції, ходять до римо-католицького костелу та вважають себе за національністю поляками. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по сусідству із заявницею, а тому їй добре відомо, що заявниця, її рідна сестра - представник заявника та їх мати - [PERSON], сповідують римо-католицьку віру, святкують польські свята, шанують польські звичаї й традиції і так як їх бабця, а відповідно й мати [PERSON] за національністю була полькою, вони теж себе за національністю вважають - польками. Вважає, що заявниця має право на відновлення своєї дійсної національності. Суд, заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити, виходячи із наступних підстав. У відповідності із ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Положенням ст.300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст.11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Відповідно до ст.11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до роз'яснень викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] в с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області, що вбачається із паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області 05 березня 2006 року. Бабуся заявниці - [PERSON] за походженням була полькою, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть за № 00008857273 від 21 березня 2011 року виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу бабусі - [PERSON] і дідуся заявниці - [PERSON], [INFO] народилась донька - мати заявниці - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим бюро записів актів громадянського стану Підгаєцького району Тернопільської області. 06 листопада 1971 року мати заявниці - [PERSON] одружилась із [PERSON] у зв'язку з чим змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка. Від їх шлюбу народилось четверо дітей, у тому числі : заявниця та її представник у справі - [PERSON] 26 травня 1995 року заявниця одружилась із [PERSON] у зв'язку з чим змінила прізвище із дошлюбного [PERSON] на прізвище чоловіка - [PERSON]. Той факт, що заявниця, її рідна сестра - представник заявника та їх мати - [PERSON], сповідують римо-католицьку віру, святкують польські свята, шанують польські звичаї й традиції та вважають себе за національністю польками, крім пояснень самої представника заявника та свідків, підтверджується картами поляка виданими на ім'я матері та рідної сестри заявниці, які є документами, що підтверджують приналежність до польського народу. Із опінії від 28 січня 2015 року виданої римсько-католицькою парафією Пресвятої Трійці в м. Підгайці, вбачається, що [PERSON], яка народилась [INFO] в с. Угринів Підгаєцького району Тернопільської області - римсько-католицького визнання. Заявниця від початку існування римсько-католицької парафії в Підгайцях, належить до неї. Регулярно бере участь в духовних практиках та охоче приходить із допомогою в господарчих справах парафії, є інтелігентною та відповідальною особою у своїх обов'язках. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що заява [PERSON] підставна, а тому підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved