Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 21 лютого 2014 року відповідач [PERSON] 21 лютого 2014 року на перехресті вул. Свердлова та вул. Філософської у м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем "Кіа", днз АЕ 5620 ЕК, порушила ПДД України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем "Деу Ланос", днз АЕ 6995 ЕХ, що належить позивачу на праві власності. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП встановлена постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2014 року, проте відповідач ПАТ "УСК "Гарант-Авто" на підставі наявного у відповідача [PERSON] полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір встановленої висновком автотоварознавчого дослідження в сумі 40259,62 грн. не відшкодувало за вирахуванням франшизи, а відповідач [PERSON] не відшкодувала розмір франшизи в сумі 510,00 грн., тому позивач просив суд стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] франшизу в розмірі 510,00 грн. і 1/2 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 350,00 грн., та з відповідача ПАТ "УСК "Гарант-Авто" - страхове відшкодування в розмірі 39749,62 грн. і 1/2 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 350,00 грн., а судові витрати покласти відповідачів пропорційно задоволеним вимогам. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов, пред'явлений до неї не визнала, заперечуючи тим, що франшизу вона відшкодувала позивачу 05 лютого 2015 року, а витрати на проведення автотоварознавчого дослідження належить відшкодовувати страховику, тому просила в задоволенні пред'явлених до неї вимог відмовити, а в частині вимог, пред'явлених до ПАТ "УСК "Гарант-Авто" ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Відповідач ПАТ "УСК "Гарант-Авто", будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направило, у поданій поштою заяві клопотало про розгляд справи у відсутності представника, не заперечуючи проти пред'явлених позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2014 року о 09-15 год. [PERSON], керуючи автомобілем "Кіа" №АЕ5620ЕК, на нерегульованому перехресті вул. Свердлова та вул. Філософської у м. Дніпропетровську, рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, порушивши вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем "Деу", днз АЕ6995ЕХ, під керуванням водія [PERSON]. який рухався по головній дорозі. Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2014 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась і набрала законної сили 27 березня 2014 року (а.с.7). Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована була в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8648928 від 08 січня 2014 року (а.с.6). Згідно висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження №46/10/14 від 28 жовтня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого володільцю транспортного засобу "Дaewoo Lanos", днз АЕ6995ЕХ, пошкодженого внаслідок ДТП у цінах на момент складення експертизи становить 40259,62 грн. (а.с.9). Відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обовязковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Автомобіль "Дaewoo Lanos", днх АЕ6995ЕХ, якому завдані механічні пошкодження внаслідок ДТП, зареєстрований 22 травня 2012 року за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК759815, наявного в матеріалах справи в копії (а.с.5). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону). Статтею 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до умов полісу, укладеного [PERSON] з ПАТ «УСК «Гарант-Авто», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Позивач, діючи відповідно до вимог ст. 33 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах визначених цим Законом строків - 03 березня 2014 року (а.с.4) звернувся з заявою до ПАТ "УСК "Гарант-Авто" про виплату страхового відшкодування Закону, проте відповідачем страхове відшкодування донині не виплачено та причини невиконання умов договору страхування не повідомлено. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та розясненнями наданими в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (з послідуючими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, розмір заподіяної шкоди після відновлювального ремонту за встановлених обставин перебуває в межах ліміту полісу страхування 50000,00 грн. та підлягає відшкодуванню страховиком відповідно до умов договору страхування та п.22.1 ст. 22 вказаного Закону. Крім того, відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Між тим, франшиза в розмірі 510,00 грн., передбачена полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8648928 від 08 січня 2014 року сплачена відповідачем [PERSON] 05 лютого 2015 року, про що до матеріалів справи долучена заявка на переказ готівки на рахунок [PERSON] (а.с.24), у зв'язку з чим в задоволенні цих вимог належить відмовити. Також, відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). За розгляду справи встановлено, що саме страховик - відповідач ПАТ "УСК "Гарант-Авто" не вчинив відповідних дій при проведенні дослідження на предмет визначення розміру шкоди, тому такі витрати понесені позивачем в розмірі 700,00 грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера №461014 від 28 жовтня 2014 року (а.с.25) належить покласти на страховика - відповідача ПАТ "УСК "Гарант-Авто", а в задоволенні вимог про стягнення 1/2 частини витрат на проведення автотоварознавчого дослідження з відповідача [PERSON] - відмовити. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial