Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Красноградського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 23.07.2008 року, у зв'язку з невиконанням відповідачем його умов. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком кредитний Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У зв'язку з не виконанням [PERSON] своїх договірних зобовязань, ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 31.01.2016 на загальну суму 17992,72 грн. Представник позивача та відповідач в судове засідання не прибули. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, згоден на розгляд справи в його відсутність та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час розгляду справи шляхом розміщення оголошення в газеті "Слобідський край". Враховуючи, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору б/н від 23.07.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановлені однією iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Відповідачем [PERSON] узяті на себе зобов'язання не виконувалися і не виконуються у теперішній час. Станом на 31.01.2016 року відповідач має заборгованість 17992,72 грн, яка складається з наступного: 2582,79 грн. заборгованість за кредитом; 11865,04 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2450 грн. заборгованість за пенею та комісією за користуванням кредитом; 250 грн. штраф (фіксована частина); 844,89 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належним йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Із розрахунку заборгованості вбачається, що за неналежне виконання умов укладеного кредитного договору відповідачу було нараховано штраф у розмірі 250 грн. (фіксована частина) та 844,89 грн. штраф (процентна складова). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Проте, встановлення у Договорі двох видів штрафів, один з яких до того ж всупереч вимогам ч.2 ст.549 ЦК України визначений у фіксованому розмірі, на думку суду є подвійною відповідальністю, тому вимоги про стягнення штрафу у фіксованій частині 250 грн. задоволенню не підлягають. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 1378 грн судового збору та витрати на публікацію оголошення в газеті "Слобідський край" в сумі 278 грн. 40 коп..

Outcome: partial