Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

09 липня 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК (далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 23 липня 2009 року. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування у АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. 25 серпня 2009 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 пільгового періоду". В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що "З фінансовими умовами надання Кредитки "Універсальна, 55 дні пільгового кредиту" і прикладами розрахунку суми сплати за використання кредитних коштів ознайомлений". Банком на підставі договору надання банківських послуг, відповідачеві було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку, а відповідачу надано у користування кредитку картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000 грн. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 31 березня 2020 року має заборгованість в сумі 404402,83 грн., з яких: 13671,87 - заборгованість за тілом кредиту, 389730,96 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 1000 грн. - нарахована пеня. Разом з тим позивач зазначив, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 136479 грн. 09 коп., з яких 13671,87 грн. - заборгованість за кредитом, 122807,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 23 липня 2010 року по 31 жовтня 2018 року. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір в сумі 2102 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково в сумі 500 грн. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. 23 липня 2009 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з одного боку, та [PERSON] з другого боку, був укладений кредитний договір, що складається з заяви позичальника (а. с. 36). За змістом цієї заяви, відповідач погодився на те, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", а також Умови та правила надання банківських. (а.с.37, 38-43). За даними банку, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] кредитний ліміт змінювався таким чином: 1) 25.08.2009 року встановлений кредитний ліміт 500 грн.; 2) 16.12.2009 року збільшення кредитного ліміту - 2500 грн.; 3) 30.12.2009 року - збільшення кредитного ліміту - 4000 грн.; 4) 31.12.2009 року - зменшення кредитного ліміту - 4000 грн.; 5) 16.04.2010 року - збільшення кредитного ліміту - 6000 грн.; 6) 22.10.2010 року - збільшення кредитного ліміту - 8000 грн.; 7) 27.11.2010 року - збільшення кредитного ліміту - 10000 грн.; 8) 23.01.2011 року - збільшення кредитного ліміту - 13000 грн; 9) 09.03.2011 року - збільшення кредитного ліміту - 15000 грн; 10) 15.12.2014 року - зменшення кредитного ліміту - 14430 грн., 11) 22.10.2015 року - зменшення кредитного ліміту - 13890 грн., 12) 10.01.2020 року - зменшення кредитного ліміту - 0,00 грн., (а.с.34). Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором згідно з розрахунком, наданим банком, відповідач здійснив 06 листопада 2018 року в сумі 2458,82 грн. Відповідно Довідки, наданої позивачем, за вказаним кредитним договором, відповідачеві [PERSON] надавалися кредитні картки, останній раз 27 листопада 2015 року кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії до липня 2019 року (а.с.35). З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 31 березня 2020 року має заборгованість в сумі 404402,83 грн., з яких: 13671,87 - заборгованість за тілом кредиту, 389730,96 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 1000 грн. - нарахована пеня. Позивач зазначив, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, тобто просить стягнути заборгованість в сумі 136479 грн. 09 коп., з яких 13671,87 грн. - заборгованість за кредитом, 122807,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом з 23 липня 2010 року по 31 жовтня 2018 року. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина 2 статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України) Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України). Згідно ст.1056-1 ЦК України (що діяла станом на 09.01.2009 року), розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.4 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором розмір процентів за користування кредитом на момент укладення договору складав 30%. Починаючи 01 вересня 2014 року процентна ставка збільшилася до 34,80%, а з 01 квітня 2015 року до 43,20 %. Разом з тим, доказів про те, що позивач повідомив відповідача про зміну процентної ставки за кредитним договором, а він погодився з такими змінами, позивачем не надано. З наведеного вбачається, що позивач в порушення вказаних норм в односторонньому порядку неодноразово змінював розмір процентної ставки за кредитним договором. Крім того, матеріали справи не містять Витягу з Тарифів та Витяг з Умов які діяли на час підписання відповідачем заяви позичальника. З урахуванням викладеного, а також того факту, що суду не надано письмового договору, підписаного відповідачем, про те, що він приймає умови щодо нарахування відсотків, суд задовольняє позов частково в сумі 13671 грн. 87 коп. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволених вимог в сумі 210 грн. 41 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial