Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,44 га; 1/2 частину земельної ділянки площею 2,4647 га; право на завершення приватизації 3/4 частин земельної ділянки площею 0,30 га; 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами. Позивач прийняла спадщину свого батька, оскільки подала відповідну заяву до нотаріальної контори, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. У зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, житловий будинок з надвірними спорудами та право на завершення приватизації земельної ділянки. Відповідач подав до Чорнобаївського районного суду Черкаської області зустрічний позов до позивача про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки та будинок з надвірними спорудами. Відповідач прийняв спадщину своєї матері та частково оформив свої спадкові права на 1/2 земельної ділянки, оскільки подав відповідну заяву до нотаріальної контори. Крім того, спадщину [PERSON] прийняв її син, а його рідний брат [PERSON] . Таким чином у склад спадкового майна, що належить відповідачу, входять 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами та право на завершення приватизації 1/4 частини земельної ділянки площею 0,30 га. У зв`язку з цим відповідач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами та право на завершення приватизації земельної ділянки. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2019 року зустрічний позов прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, підтримала первісний позов повністю, просила його задовольнити, проти зустрічного позову не заперечувала. Відповідач подав до суду заяву, в якій первісний позов визнав, наполягав на задоволенні зустрічного позову та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 28 травня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 28 травня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Позивач є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про народження від 28 травня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідач є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25 липня 1955 року серії [NUMBER] (а.с. 48). Відповідно до рішення Чорнобаївської селищної ради Черкаської області від 27 серпня 1997 року № 7 [PERSON] передано у приватну власність безоплатно земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га (а.с. 20), який не закінчивши приватизації земельної ділянки [INFO] помер. Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії ЧР, що зареєстрований 27 березня 2001 року за № 104, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44 га, розташовану в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області з кадастровим номером 7125155100:04:000:2954 (а.с. 15). Згідно з довідками Чорнобаївської селищної ради Черкаської області №№ 2051, 2052 від 10 червня 2019 року, виданих на підставі погосподарської книги № 6 (особовий рахунок № [NUMBER] ), [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала і була зареєстрована в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON] . В свою чергу [PERSON] , який помер [INFO] , проживав та був зареєстровний за вказаною адресою один (а.с. 11-12). Вказаний житловий будинок на праві власності належав [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному (а.с. 13-14). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44 га, кадастровий номер 7125155100:04:000:2954, розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4647 га, кадастровий номер 7125155100:04:000:3304, розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області (а.с. 16-17); - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 11 червня 2019 року має ринкову вартість 70800,00 гривень (а.с. 29); - право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до змісту листів Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 26 вересня 2019 року (вих. №№ 729/01-16, 730/01-16) (а.с. 39, 41), що надійшли у відповідь на запити суду (а.с. 35, 36), після смерті [PERSON] подані заяви про прийняття спадщини від імені [PERSON] та відповідача (а.с. 42), і їм видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по 1/2 частині кожному. Крім того, після смерті [PERSON] подана заява про прийняття спадщини від імені позивача (а.с. 40), однак свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 5 червня 2019 року (вих. № 485/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що в силу вимог пп. 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтв про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 19). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] , а після смерті [PERSON] є день його смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Судом встановлено, що позивач після смерті свого батька вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами та земельні ділянки, оскільки правовстановлючі документи на них відсутні. Відповідач також вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері та частково оформив свої спадкові права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Абзацом 2 п. 1 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність), є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання позовів відповідачами за первісним та зустрічним позовами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на визнання позовів відповідачами за первісним та зустрічним позовами, а також на те, що [PERSON] та [PERSON] при житті не встигли зареєструвати право власності на земельну ділянку, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачами за первісним та зустрічним позовами право власності на вказане спадкове майно у порядку спадкування за законом, зокрема і право на завершення приватизації земельної ділянки. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved