Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову зазначила, що в жовтні 2020 року їй стало відомо, про внесення її в реєстр боржників ВП № 63197398. 20 жовтня 2020 року вона звернулася до приватного виконавця Малкової М.В. з заявою про витребування документів на підставі яких її внесли до реєстру боржників. Зі змісту напису стало відомо, що вона є Боржником за кредитним договором 014-03010-231113 від 23 листопада 2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 14/К від 12 червня 2017 року є ТОВ «Компанія з управління активами «Примоколект-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Сума заборгованості складає 8 526,63 грн., дана сума складається з - 4 990,22 грн. (прострочена заборгованість за сумою кредиту), 3 036,41 грн. (прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом) та 500 грн. витрати за вчинення виконавчого напису. Вважає, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису у зв`язку з тим, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості та те що не пропущено трирічний строк позовної давності, а тому вважає, що виконавчий написом № 24824 від 04.09.2020 року, який виданий приватним нотаріусом Горай О.С. має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідач окрім кредитного договору 014-03010- 231113 від 23 листопада 2013 року, не надав будь-якого іншого доказу, який би свідчив про безспірність стягуваного боргу. Однак, якщо навіть брати до уваги наявність самого кредитного договору, то у відповідності до приписів Цивільного кодексу України, загальний строк позовної давності складає три роки, тож, строк позовної давності сплив ще 23 листопада 2016 року. Таким, чином, у порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус вчинив виконавчий напис щодо заборгованості, без доказів того, що заборгованість може вважатися безспірною та не пропущено строк позовної давності. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати виконавчий напис від 04.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, зареєстрований в реєстрі за № 24824 таким, що не підлягає виконанню; судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.11.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.01.2020 року заяву витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірену копію нотаріальної справи по виконавчому напису № 24824 від 04.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованості за Кредитним договором № 014-03010-231113 від 23.112013 року у розмірі 8026,63 грн., а також 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису, на загальну суму 8526,63 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.03.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, уточнень та клопотань не надавала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД", в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Третя особа - Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, в судове засідання не з`явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2020 року приватним нотаріусом Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинено виконавчий напис № 24824, відповідно до якого з позивача, який є боржником за Кредитним договором з 014-03010-231113 від 23 листопада 2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 14/К від 12 червня 2017 року є ТОВ «Компанія з управління активами «Примоколект-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Сума заборгованості за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року та складає 8 526,63 грн., дана сума складається з - 4 990,22 грн. (прострочена заборгованість за сумою кредиту), 3 036,41 грн. (прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом) та 500 грн. витрати за вчинення виконавчого напису(а.с.6). Згідно копії заяви № 014-03010-231113 від 23 листопада 2013 року, ПАТ «Дельта Банк» відкрило позивачу [PERSON] кредитну лінію у розмірі 5000,00 грн. на умовах зазначених у заяві (а.с.8). Позивач [PERSON] є боржником у ВП № 42642578, відкритому 05.10.2020 року приватним виконавцем Малковою М.В. (а.с.7). Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст.50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст..50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Судом встановлено, що стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною, оскільки при вчиненні виконавчого напису № 24824 від 04.09.2020 року нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні, доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Ухвала суду про витребування від приватного нотаріусу матеріалів нотаріальної справи, не виконана. Таким чином, вказані обставини виключають безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса. Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, 04 вересня 2020 року за № 24824 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованості слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 13, 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача по справі в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved