Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника №9131778944 від 12 квітня 2017 року на отримання кредиту та Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР». 27 вересня 2017 року [PERSON] подав до ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] заяву №1132108636 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір. За умовами вказаного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. 09 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги №20191209, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників. Згідно реєстру боржників за кредитними договорами, який є додатком до Договору відступлення прав вимоги, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9131778944 від 12 квітня 2017 року в сумі 67201,18 грн; за кредитним договором №1132108636 від 27 вересня 2017 року в сумі 39053,47 грн. Просить стягнути з відповідача вказані суми заборгованості. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження про розгляд справи з викликом сторін в судове засідання до суду не надходило. 21 квітня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що із заявленими вимогами він не погоджується. Так 12 квітня 2017 року та 27 вересня 2017 року ним були підписані заяви на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», але вони не є кредитними договорами. Крім того на підтвердження факту отримання кредитних коштів позивачем не надано ні банківської виписки по особових рахунках, ні касових ордерів, ні платіжних доручень. В матеріалах справи відсутні належним чином завірені виписки за банківськими рахунками, з яких би вбачались операції щодо поповнення розрахункового рахунку відповідача. Вимоги про стягнення суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) вважає незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки суперечить ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Тому в стягненні 23352,28 грн - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), що фактично є комісією за кредитним договором №9131778944 від 12 квітня 2017 року та 10860,71 грн - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), що фактично є комісією за кредитним договором №1132108636 від 27 вересня 2017 року повинно бути відмовлено. У зв`язку з цим, сплачену ним суму щомісячних процентів (плати за управління кредитом) слід віднести на погашення заборгованості за основною сумою боргу. Таким чином, основна сума боргу за кредитом №9131778944 від 12 квітня 2017 року буде складати 10067,80 грн, за кредитом №1132108636 від 27.09.2017 - 11789,91 грн. Вважає, що позовні вимоги є недоведеними, а тому в позові просить відмовити в повному обсязі. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 12 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] укладено кредитний договір №9131778944, який складається із заяви на отримання кредиту та умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до умов договору кредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 38732,57 грн строком на 36 місяців, з щомісячною процентною ставкою - 3,19 % від суми кредиту; річними процентами в розмірі 11,99% від суми боргу за договором; щоденна пеня - 0,3% від загальної суми прострочення. З вказаної суми кредиту 27384,87 грн спрямовано на погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором №9181251730 від 25 липня 2016 року; 10000 грн - перераховано на рахунок [PERSON] за даним кредитним договором; сума в розмірі 400 грн є страховим платежем; 200 грн - оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет12». Відповідачем підписано графік платежів (а.с.4-7, 28-29). 27 вересня 2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір №1132108636, який складається із заяви на отримання кредиту, паспорту кредиту та умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до умов договору відповідачу було видано кредит у сумі 18900 грн строком на 36 місяців, з щомісячною процентною ставкою - 2,99 % від суми кредиту; річними процентами в розмірі 11,99% від суми боргу за договором. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строку користування - 42975,60 грн. З вказаної суми кредиту 15000 грн - перераховано на картрахунок [PERSON] за даним кредитним договором; суми в розмірі 400 грн і 2700 грн є страховими платежами; 500 грн - оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет36» (а.с.14-16, 28-29). 09 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір відступлення прав вимоги №20191209, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, у тому числі грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №9131778944 від 16.04.2017 та №1132108636 від 27.09.2017, що підтверджується вказаним договором та витягом з реєстру боржників (а.с. 30-33). Із витягу з реєстру боржників за кредитними договорами укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» до Договору про відступлення прав вимоги від 09 грудня 2019 року видно, що сума заборгованості [PERSON] : за кредитним договором №9131778944 за основною сумою боргу - 26130,21 грн; сума заборгованості за відсотками - 4917,08 грн; сума заборгованості за платою за управління кредитом- 23352,28 грн; сума заборгованості за пенею - 12801,61 грн; сума боргу разом - 67201,18 грн; за кредитним договором №1132108636 від 27 вересня 2017 року заборгованість за основною сумою боргу -15745,68 грн; сума заборгованості за відсотками - 3020,65 грн; сума заборгованості за платою за управління кредитом- 10860,71 грн; сума заборгованості за пенею - 9426,43 грн; сума боргу разом - 39053,47 грн (а.с.33). Згідно з довідками ТОВ «ФК «ЦФР» від 02 січня 2020 року за кредитним договором №9131778944 від 12 квітня 2017 року надійшло від боржника [PERSON] 32971,30 грн, з яких: списано річні проценти на суму 4306,53 грн, списано щомісячні проценти - 16062,41 грн, списано частину кредиту на суму 12602,36 грн. Станом на 09 грудня 2019 року сума несплаченого боргу по кредитному договору відповідача склала 59812,32 грн, з яких пеня та неустойка становить 12801,61 грн, сума для дострокового погашення становила 67201,18 грн (а.с.10-11); за кредитним договором №1132108636 від 27 вересня 2017 року надійшло від боржника [PERSON] 8375,95 грн, з яких: списано річні проценти на суму 1265,87 грн, списано щомісячні проценти - 3955,76 грн, списано частину кредиту на суму 3154,32 грн. Станом на 09 грудня 2019 року сума несплаченого боргу по кредитному договору відповідача склала 23532,54 грн, пеня та неустойка становить 9426,43 грн, загальна сума до сплати - 32958,97 грн (а.с.23-24). 23 грудня 2019 року ТОВ «ФК «ЦФР» надіслало відповідачу повідомлення про відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за кредитними договорами та про необхідність сплати заборгованості на рахунок нового кредитора, що підтверджується даними повідомленнями (а.с. 13, 26). Цього ж дня ТОВ "ФК "ЄАПБ" надіслало відповідачу повідомлення про зміну строку виконання зобов`язання у зв`язку з порушенням умов договору та необхідність сплати заборгованості за кредитними договорами до 23 січня 2020 року, що підтверджується вказаним повідомленням (а.с. 13а, 26). За розрахунками позивача, станом на 09 грудня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором №9131778944 від 12 квітня 2017 року становить 67201,18 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом- 26130,21 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 4917,08 грн; прострочена сума заборгованості за щомісячними процентами (плата за управління кредитом)- 23352,28 грн; сума заборгованості за пенею - 12801,61 грн, що підтверджується розрахунком (а.с. 12); за кредитним договором №1132108636 від 27 вересня 2017 року заборгованість становить 39053,47 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом- 15745,68 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 3020,65 грн; прострочена сума заборгованості за щомісячними процентами (плата за управління кредитом)- 10860,71 грн; сума заборгованості за пенею - 9426,43 грн, що підтверджується розрахунком (а.с. 25). Таким чином, встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором №9131778944 від 12.04.2017 виконував до 15 квітня 2018 року; зобов`язання за договором №1132108636 від 27.09.2017 виконував до 04.05.2018, що видно з розрахунків заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з відступлення права грошової вимоги фактору, правовідносин з належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістомст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «ФК «ЦФР»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістомст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом та договірні. Встановлено, що кредитними договорами укладеними між [PERSON] і ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передбачені умови щодо розміру нарахування щомісячних і річних процентів, а також пені за прострочення виконання зобов`язань. Судом встановлено, що [PERSON] був ознайомлений із сукупною вартістю кредиту, щомісячними та річними процентними ставками по кожному із кредитів, погодився із сумами, які необхідно сплачувати щомісячно за користування кредитом, що підтвердив своїми підписами у графіку платежів (а.с.5, 14 - зворотний бік аркуша), тобто запропоновані умови надання кредитів його цілком влаштували та, проставивши підписи на заявах на отримання кредиту від 12 квітня 2017 року та від 27 вересня 2017 року, паспорту кредиту від 27 вересня 2017 року, підтвердив своє волевиявлення та згоду на отримання кредитів на умовах запропонованих фінансовою установою. Як слідує із відзиву відповідача та підтверджується наданими позивачем довідками про рух коштів по кредитам, відповідачем сплачувались кошти на погашення кредитів на користь кредитора, з чого слідує, що відповідач вважав укладеними кредитні договори між ним і ТОВ «ФК «ЦФР», умови яких він до квітня - травня 2018 року виконував. Тому посилання відповідача на те, що кредитні договори між ним і ТОВ «ФК «ЦФР» не укладались, оскільки не було дотримано письмову форму кредитного договору, а також те, що нарахування плати за управління кредитом (яка фактично є відсотками за користування кредитними коштами, як було встановлено судом) є несправедливими умовами договорів, не знайшли свого підтвердження. В заявах на отримання кредитів від 12 квітня 2017 року та від 27 вересня 2017 року та у відповідних графіках платежів, з якими відповідач був ознайомлений під підпис, чітко зазначені вище перелічені умови. Також встановлено, що підписані відповідачем заяви на отримання кредитів, які є частиною укладених кредитних договорів, не містять умов щодо нарахування плати за управління кредитом. Щодо вимог про стягнення суми пені, суд зазначає таке. Судом встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує. За кредитним договором № 9131778944 від 12 квітня 2017 року за весь час користування кредитними коштами відповідач сплатив 32971,30 грн, заборгованість станом на 09 грудня 2019 року складала 67201,18 грн. За кредитним договором №1132108636 від 27 вересня 2017 року за весь час користування кредитними коштами відповідач сплатив 8375,95 грн, заборгованість станом на 09 грудня 2019 року складала 32958,97 грн. Після 09 грудня 2019 року відповідачем не вносились кошти на погашення кредитів, тобто порушувались взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Умовами кредитних договорів, а саме пунктом 2 заяви на отримання кредиту від 12 квітня 2017 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів, внаслідок чого нарахування банком пені відбувається в розмірі 0,3 % від загальної суми прострочення. Пунктом 7 Паспорту кредиту від 27 вересня 2017 року передбачено нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення, - за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів. Внаслідок неналежного виконання умов кредитних договорів та простроченням відповідача по повернення сум кредитів, кредитором була нарахована пеня, що відповідає умовам укладених договорів, а саме за договором від 12 квітня 2017 року пеня складає 12801,61 грн, за договором від 27 вересня 2017 року - в сумі 9426,43 грн. Відповідачем не доведено неправомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентам та пені, а тому суд вважає доведеними факт наявності заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 12 квітня 2017 року в розмірі 67201,18 грн; по кредитному договору від 27 вересня 2017 року в розмірі 39053,47 грн. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статею ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина 1 ст. 1082 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договору відступлення права вимоги №20191209 від 09 грудня 2019 року права вимоги до боржника [PERSON] перейшло до позивача. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів за користування кредитом та пені за порушення зобов`язань було передбачено умовами укладених між відповідачем та первісним кредитором договорів, тому суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, сплачені ним при подачі позову до суду у вигляді судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», що становить 2270,00 гривні.

Outcome: approved