Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

24 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення . В обгрунтування позовних вимог, позивач вказував, що 20.07.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1МП/2010. За умовами договору [PERSON] отримав 59 855 грн. грошових коштів на реструктуризацію зі сплатою 30,98 % річних строком до 18.07.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язання того ж дня було укладено договір іпотеки , за яким в іпотеку передано нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS]. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 06.02.2014 року утворилася заборгованість в сумі 40 828 грн. 31 коп., з яких 26 261 грн. 80 коп. заборгованість за кредитом; 8 402 грн. 77 коп. заборгованість по процентам; 3 267 грн. 15 коп. пеня; 1000 грн. - штраф фіксована частина; 1 896 грн. 59 коп. - штраф процентна складова, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також просив виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в житловому будинку, що є предметом іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду подана письмова заява, про розгляд справи без представника Банку, в якій позовні вимоги Банк підтримав. Відповідач позов не визнав, не заперечував того факту, що свої зобов'язання за кредитним договором порушував, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість, в зв'язку з чим ідуть з банком перемовини щодо її реструктуризації. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України , за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. -2- Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст. 530 ЦК України). Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки. Як вбачається з матеріалів справи, за умовами кредитного договору № 1МП/2010 від 20 липня 2010 року відповідач отримав 59 855 грн. кредитних коштів на реструктуризацію зі сплатою відсотків у розмірі 30.98% . Кредит був наданий в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту в строк з 20.07.2010 року по 18.07.2014 року, сплаті відсотків та винагороди відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 11) щомісячними платежами. Вказане зобов'язання позичальник забезпечив іпотекою, предметом якої, згідно із нотаріально посвідченим договором від 20.07.2010 року , є належний йому житловий будинок [ADDRESS]. Відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, що підтверджується розрахунком (а.с. 6-7), про що також останній не заперечував в судовому засіданні. Внаслідок чого, станом на 06 лютого 2014 року утворилася заборгованість в сумі 40 828 грн. 31 коп., з яких 26 261 грн. 80 коп. заборгованість за кредитом; 8 402 грн. 77 коп. заборгованість по процентам; 3 267 грн. 15 коп. пеня; 2 896 грн. 59 коп. штрафу. Позивачем відповідачу надсилалось повідомлення від 30.05.2013 року № 30.1.0.0/2 - С10 про наявність заборгованості та необхідність дострокового повернення кредиту протягом тридцяти днів з дня отримання цієї вимоги. Одночасно попереджено і про наслідки невиконання даної вимоги - звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем основного зобов'язання, за таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, зазначений в позовній заяві. Вирішуючи позовні вимоги щодо виселення іпотекодавця та інших осіб, які проживають у житловому будинку, що є предметом іпотеки, суд вважає їх такими , що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 40 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Так, у ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», та ч. 3 ст. 109 ЖК України встановлено порядок дій позивача лише після ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, де всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Крім того, позивачем пред'явлено позов про виселення лише відповідача [PERSON] та інших осіб, не конкретизувавши їх прізвищ, імен та по батькові в якості співвідповідачів у справі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial