Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищеуказаним позовом, у якому вказував, що його мати, [PERSON], з 1934 року була членом колгоспу «Восход», що знаходився у с.Ницаха Тростянецького району Сумської області та все своє трудове життя працювала у цьому колгоспі. У зв'язку з виходом на пенсію за віком вона була звільнена із роботи у колгоспі «Восход» у грудні 1971 року. Але і після виходу на пенсію до кінця свого життя мати позивача залишалась членом колгоспу «Восход», який був реорганізований у КСП «Восход» та став правонаступником колгоспу «Восход». Позивач вважає, що його мати після реорганізації колгоспу «Восход» фактично стала членом КСП «Восход» через правонаступництво останнього. Трудова книжка колгоспника на ім'я [PERSON] до цього часу не збереглася. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем майна якої за законом є позивач. Батько позивача помер раніше. Інших спадкоємців першої черги немає. Позивач спадщину прийняв після смерті матері, але свідоцтво про право на спадщину не оформляв. Позивач вважає, що через помилку, що сталася під час розпаювання земель КСП «Восход» згідно Державного акту серії [NUMBER] на право колективної власності членів КСП «Восход» на землю, зареєстрованого 31.07.1995 р. за №10, його мати [PERSON], яка в той час уже давно не працювала у господарстві і перебувала на пенсії, не була помилково внесена до списку на розпаювання земель, який є додатком до Державного акту, тому їй не було видано земельний сертифікат. За час свого життя і до смерті [PERSON] через похилий вік та незадовільний стан здоров'я не встигла перевірити себе у списках на розпаювання земель, наполягти на включення себе до тих списків, та отримати земельний сертифікат про право на земельну частку (пай), здійснити державну реєстрацію свого права на земельну ділянку та одержати державний акт на право власності на земельну ділянку. Не внесення її до зазначеного списку не могло її позбавити права на земельну частку (пай). Розпаювання земель КСП «Восход», яке включає у себе складання списків членів КСП на розпаювання та реєстрацію Державного акту на право колективної власності КСП «Восход» відбулося до дня смерті [PERSON], тому вона мала беззаперечне законне право на внесення її до списків на розпаювання земель та на отримання земельного сертифікату. Позивач вважає, що його матір мала беззаперечне законне право на внесення її до списків на розпаювання земель та на отримання земельного сертифікату. Крім того, позивач указав, що одержати земельну частку (пай) на законних підставах у порядку спадкування права після визнання такого права судом, може й він, як спадкоємець першої черги за законом своєї померлої матері - члена КСП «Восход», яка мала законне право на земельну частку (пай). Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку позовної давності, позивач посилався на те, що він не знав і не міг знати про порушення свого права на земельну частку (пай), так як його мати [PERSON] не залишила після смерті ніяких документів, що стосуються її права на земельну частку (пай), тому позивач вважав, що права на землю в порядку спадкування у нього немає. За указаних обставин позивач просить: визнати поважною причину пропуску ним процесуального строку звернення до суду з позовною заявою та поновити строк, який пропущено з поважної причини; визнати за ним право на земельну частку (пай) у порядку спадкування права його матері [PERSON], колишнього члена КСП «Восход», яка померла [INFO], у розмірі 3,88 умовних кадастрових гектарів, яка була визначена під час розпаювання земель КСП «Восход» Тростянецького району Сумської області згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого за №10 у Книзі записів державних актів на право власності на землю 31.07.1995. У судовому засіданні позивач свої вимоги повністю підтримав за вищевикладених обставин, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав письмові заяви (а.с.58,76). Представники третіх осіб: Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Восход" в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, заперечень проти позову не надали. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [INFO] у с.Ницаха Тростянецького району Сумської області померла [PERSON] (а.с.11). Факт родинних відносин між [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР, чинної на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За довідкою Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 03.07.2018 [PERSON] до дня своєї смерті проживала по [ADDRESS] разом із [PERSON], з яким вела спільне господарство. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Ницахської сільської ради не посвідчувався. Отже, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] та спадщину прийняв у відповідності до ст.ст.548,549 ЦК УРСР. Батько позивача помер раніше від матері. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. З приводу оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, 05.08.2018 позивач звернувся до нотаріальної контори, але у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №51732188 від 26.04.2018 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.46,47), а отже, позивач свої спадкові права до цього часу не оформляв. За життя, починаючи з 1934 року [PERSON] була членом колгоспу «Восход», що знаходився у с.Ницаха Тростянецького району Сумської області та все своє трудове життя працювала у цьому колгоспі. У зв'язку з виходом на пенсію за віком вона була звільнена із роботи у колгоспі «Восход» у грудні 1971 року (а.с.13). Але і після виходу на пенсію до кінця свого життя мати позивача залишалась членом колгоспу «Восход», який був рішеннями зборів реорганізований у: КСП «Восход» (рішення зборів від 07.11.1992, протоколу №1); АТЗТ «Восход» (рішення зборів від 28.12.1996, протокол №1); КСП «Восход» (рішення зборів від 30.12.1998, протокол №1); СТОВ Агрофірма «Восход» (рішення зборів від 06.03.2000, протокол №1), і є правонаступником колгоспу «Восход» (а.с.14). Тобто мати позивача [PERSON] після реорганізації колгоспу «Восход» фактично стала членом КСП «Восход» через правонаступництво останнього. Членство [PERSON] у колгоспі «Восход» підтверджується копією трудової книжки колгоспника на ім'я [PERSON], довідкою СТОВ «АФ «Восход» за №165 від 05.10.2017, архівною довідкою Державного архіву Сумської області за №К-198 від 15.12.2017 р., протоколом колгоспної ради соцзабезпечення колгоспу «Восход» за №24 від 25.02.1971 (а.с.13,16,82,83). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] працювала у колгоспі «Восход» у с.Ницаха Тростянецького району до пенсії, а також працювала у колгосп і після виходу на пенсію. Також [PERSON], була членом колгоспу, була присутня на загальних зборах. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України п. 24 від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Як вбачається з інформації відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 16.08.2017, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Тростянецькою РДА членам САПТЗТ «Восход» факту реєстрації сертифікату на ім'я [PERSON] не встановлено. Факту реєстрації державного акту на право приватної власності на землю також не встановлено (а.с.12). За інформацією відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 23.01.2018, державний акт на право колективної власності КСП «Восход» серії [NUMBER] був зареєстрований 31.07.1995 за №10. Інформація щодо внесення до списку громадян-членів КСП «Восход», які мають право на земельну частку (пай), доданого до державного акту на право колективної власності гр.[PERSON] відсутня, так як «Технічна документація по складанню державних актів на право приватної власності на земельні паї власникам земельних сертифікатів колишнього САПТЗТ «Восход» с.Ницаха Тростянецького району Сумської області не була передана розробником. Відповідно до «Технічної документації по коригуванню схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (пай) та уточненню вартості і розміру земельної частки (паю) по КСП «Восход», розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарів за даними матеріалів паювання становить 3,88 умовних кадастрових гектара, вартість земельної частки паю станом на 14.03.1997 становила 10103 грн. (а.с.18). За відомостями Сумської регіональної філії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №6 від 29.01.2018 у електронному реєстрі у списках громадян-членів КСП ТОВ «Восход» Тростянецького району прізвище [PERSON] відсутнє (а.с.20). Згідно з довідкою відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №К10/141-18 від 13.06.2018 встановлено, що на території Ницахської сільської ради обраховуються землі резервного фонду, із них рілля-172,59 га, сіножаті-18,7 га, пасовища - 24,0 га (а.с.79), тобто у наявності є вільні земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Відповідно до ст.5 Земельного кодексу України (у редакції станом на 22.06.1993, тобто у редакції закону на час виникнення спірних правовідносин) земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Статтею 23 ЗК України (у редакції станом на 22.06.1993) встановлено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими районним Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до п.2 ч.1 ст.48 ЗК України (у редакції станом на 22.06.1993) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування громадянам, радгоспам, колективним та іншим сільськогосподарським підприємствам і організаціям - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п.2,5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10.11.1994 №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Відповідно до п.11 Постанови Пленуму верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), або помилково не був включений (безпідставно виключений до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю, відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про порядок застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 судам потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.25 ЗК України, при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Отже, судом установлено, що [PERSON] на час паювання земельних часток (паїв) - а саме видачі державного акту про право власності на землю та складання списку громадян - членів САПТЗТ «Восход» (правонаступник після КСП "Восход") була пенсіонером вказаного сільськогосподарського підприємства, однак помилково не була внесена до списку громадян - членів КСП, які були затверджені відповідно до Державного акту про право колективної власності на землю, але невнесення її до вищезазначеного списку не могло її позбавити права на земельну частку (пай). Розпаювання земель КСП «Восход», яке включає у себе складання списків членів КСП на розпаювання та реєстрацію Державного акту на право колективної власності КСП «Восход» відбулося до дня смерті [PERSON], тому вона мала беззаперечне законне право на внесення її до списків на розпаювання земель та на отримання земельного сертифікату. У зв'язку із цим спадкоємець [PERSON] має право на спадкове майно та спадкові права, які за життя належали спадкодавиці - його матері [PERSON] Крім того, судом установлено, що на території Ницахської сільської ради наявні землі запасу державної форми власності, тому у разі, коли вся земля, передана КСП«Восход» (наразі - СТОВ «Агрофірма «Восход»),на підставі державного акта, вже розпайована (розділена рівними частками відповідно до кількості членів колективу), тому землі резервного фонду можуть передаватись у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян-членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП (роз'яснення Державного комітету України по земельних ресурсах у листі від 22.08.2001 за N 14-17-2-П1580/4251). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у порядку спадкування права його матері [PERSON], як колишнього члена КСП «Восход», яка померла [INFO], у розмірі 3,88 умовних кадастрових гектарів, яка була визначена під час розпаювання земель КСП «Восход» Тростянецького району Сумської області, згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого за №10 у Книзі записів державних актів на право власності на землю 31.07.1995. Щодо вимоги позивача про поновлення строку для подання даного позову, суд вважає зазначені позивачем причини пропуску, а саме те, що позивач не знав і не міг знати про порушення свого права на земельну частку (пай), так як його мати [PERSON] не залишила після смерті ніяких документів, що стосуються її права на земельну частку (пай), тому позивач вважав, що права на вказану земельну частку (пай) у порядку спадкування у нього немає, поважними. За цих обставин пропущений позивачем строк для звернення до суду із даним позовом підлягає поновленню. На підставі викладеного та

Outcome: approved