Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Миколаївської міської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], та визнання за ним права власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх вимог [PERSON] вказував, що [INFO] року померла його матір [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивач є єдиними спадкоємцем за законом після смерті матері. При зверненні до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкову квартиру, а саме договір купівлі-продажу нерухомого майна не є дійсним, оскільки зареєстрований на Універсальній товарній біржі "Марія" без його нотаріального посвідчення. У зв'язку із тим, що його право власності не визнається, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, також просив розглядати справу без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання були сповіщені через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", а тому вважаються повідомленими належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Відповідач - Миколаївська міська рада в судове засідання свого представника не направила, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у відсутності її представника та винести рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Третя особа - Універсальна товарна біржа "Марія" в судове засідання свого представника не направила, в своїй заяві просила справу розглядати без участі її представника, позов визнала. Третя особа - П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання не з'явилася, направила заяву про слухання справи за відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09.11.2001 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], укладено договір № 751 купівлі-продажу, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір було укладено на Універсальний товарній біржі "Марія" без його подальшого нотарільного оформлення. 23.11.2001 року право власності на вказану квартиру зареєстровано на ім'я [PERSON] у КП "Миколаївське міжміське БТІ" за р. № 6645, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу", членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Підтвердженням наміру [PERSON] та відповідачів досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірне майно є договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на Універсальній товарній біржі "Марія", без його подальшого нотаріального посвідчення, з реєстрацією його в "Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю", реєстраційний номер № 751 від 09.11.2001 року. [INFO] року [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири. П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області позивачу [PERSON], як спадкоємцю за законом після смерті матері, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки договір купівлі-продажу квартири нотаріально не посвідчений. Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК Української РСР (в ред.1963 р. чинній на час укладення спірного договору), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідачі на момент укладення спірного договору були власниками спірної квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.2000 року, зареєстрованого Миколаївським міським бюро технічної інвентаризації, реєстровий номер 6645 від 07.11.2001 року. Згідно ст. 45 ЦК Української УРСР (чин. ред. 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі та за ст. 47 ЦК Української РСР (чин. ред. 1963 року) визначено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, а відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає за можливе визнати спірний договір купівлі-продажу дійсним. Що стосується позовних вимог щодо визнання за [PERSON] права власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом, суд вважає, що вони також підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, другий з подружжя та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті не перебувала в зареєстрованому шлюбі, а позивач по справі є її єдиним сином. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] суд приходить до висновку, що [PERSON], є таким, що прийняв вказану спадщину. Таким чином, судом встановлено факт повного виконання спірного договору купівлі-продажу нерухомості, тому суд вважає за можливе визнати угоду дійсною та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги на квартиру [ADDRESS]. Отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved