Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Куйбишевський міжрайонний прокурор Запорізької області (далі - прокурор) 23 лютого 2015 року в інтересах держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації (далі - Запорізька ОДА) звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому прохає: - визнати незаконним та скасувати рішення четвертої сесії двадцять третього скликання Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області № 8 від 25.03.1999 року "Про погодження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю" в частині надання [PERSON] земельних ділянок загальною площею 0,1792 га, на яких розміщені кургани; - визнати недійсним державний акт серії І-ЗП № 035598, виданий 06.04.2000 [PERSON] на право приватної власності на землю площею 7,39 га в частині права власності на земельні ділянки загальною площею 0,1792 га, на яких розміщені кургани; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] на земельну ділянку в частині права власності на земельні ділянки, на яких розміщені кургани. - скасувати запис про державну реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку. - витребувати у [PERSON] та зобов'язати її повернути земельні ділянки на яких розміщені кургани на користь держави в особі Запорізької ОДА. Вимоги прокурором обґрунтовані тим, що згідно рішенням четвертої сесії двадцять третього скликання Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області № 8 від 25.03.1999 року "Про погодження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) та видачу державних актів на право приватної власності на землю" у порушення вимог ст.ст. 4, 75 Земельного кодексу України (в редакції станом на 25.03.1999 р.) та ст.20 Закону Української РСР "Про охорону і використання пам'яток історії та культури" (в ред. станом на 25.03.1999 р.) передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,39 га, в межах якої розташовано 2 кургани курганного могильника (охоронний № 3175). В судовому засіданні прокурор підтримав доводи позовної заяви та пред'явлені вимоги, надавши судові відповідні пояснення. Запорізька ОДА, як позивач у справі, письмово повідомила судові про підтримання заявлених прокурором вимог та надала письмові пояснення. Відповідачі - Мар'янівської сільська рада Куйбишевського району Запорізької області (далі - Мар'янівської сільрада) і [PERSON] позов визнали та не оспорювали зазначені у ньому обставини, про що надали судові відповідні письмові заяви. Сторони та їх представники в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Зазначені особи до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі. Треті особи заперечень проти позову не мають, просять справу розглядати без участі їх представників, про що подали відповідні заяви. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників, що узгоджується із положеннями ст.ст.27,158,169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення прокурора, з'ясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що рішенням четвертої сесії двадцять третього скликання Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області № 8 від 25.03.1999 року "Про погодження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) та видачу державних актів на право приватної власності на землю" передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,39 га. На підставі вказаного вище рішення [PERSON] 06 квітня 2000 року видано державний акт серії І-ЗП № 035598 на право приватної власності на земельну ділянку площею 7,39 га, розташовану на території Мар'янівської сільради, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 254. Згідно із паспортом пам`ятника історії та культури, на вказаній земельній ділянці розташовано два кургани курганного могильника (охоронний № 3175) загальною площею 0,1792 га, у т.ч. курган № 1 площею 0,0809 га та курган № 2 - 0,0983 га, які є об`єктом культурної спадщини, археологічною пам`яткою місцевого значення. Відповідно до технічного обстеження сучасного стану пам`ятки археології від 05 лютого 2015 року курган №1 та курган №2 курганного могильника (охоронний №3175) не розорюється, площа виведення із землекористування - 0,2 га. У державний акт на право власності на земельну ділянку земельна ділянка, на якій знаходиться курган, не внесена. Курганний могильник (охоронний №3175) знаходиться на землях колишнього КСП "імені Чапаєва". Згідно із інформацією Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 11 лютого 2015 року землі історико-культурного призначення, на яких розташований курган №1 та курган №2 курганного могильника (охоронний №3175) передано у власність [PERSON] всупереч вимог ЗК України. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Земельна ділянка площею 7,3894 га (кадастровий № 2322784400:04:001:0049) перейшла у власність до дочки померлого [PERSON] - [PERSON] в порядку спадкування. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником земельної ділянки, розташованої на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району, загальною площею 7,3894 га (кадастровий № 2322784400:04:001:0049), є [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.03.2014 року нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до ст.4 ЗК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних питань) у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. До земель державної власності, які не можуть передаватись у колективну та приватну власність, належать землі історико-культурного призначення. Згідно зі ст.75 ЗК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних питань) до земель історико-культурного призначення належать землі історико-культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам'яток та архітектурно-ландшафтних комплексів. В силу вимог ч.2 ст.2 Закону України "Про охорону культурної спадщини" кургани віднесені до археологічних об'єктів культурної спадщини. Статтею 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" встановлено, що пам'ятка, крім пам'ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Згідно ст.387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Стаття 152 ЗК України встановлює, що захист прав на земельні ділянки, здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що рішення сесії Мар'янівської сільради щодо надання у власність [PERSON] земельної ділянки, на якій розташовані кургани, є незаконним, так як не входить в компетенцію цього органу, та порушує право власності держави на такий об'єкт. З огляду на викладене, оспорюване рішення підлягає скасуванню в частині надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,1792 га, на якій розміщені кургани. Відповідно державний акт на право приватної власності на землю та свідоцтво про право на спадщину повинні бути визнані недійсними в частині права власності на земельні ділянки, на яких розміщені кургани, а сама земельна ділянка курганного могильника підлягає поверненню у власність держави. Одночасно суд вважає, що у цій справі прокурором не пропущений строк позовної давності звернення до суду із вищезазначеним позовом, оскільки для прокурора строк позовної давності починає збігати з дати отримання результатів прокурорської перевірки, а не дати ухвалення сільрадою рішення, яке оскаржується. Визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позов прокурора в інтересах держави задоволено, а він звільнений від сплати судового збору при пред'явленні позову до суду, то у відповідності з вимогами, передбаченими ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів - Мар'янівської сільради та [PERSON] в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп. порівну.

Outcome: approved