Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

29 травня 2018 року [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Обґрунтовуючи заяву, представник заявника зазначив, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті матері, [PERSON] звернулася в нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, при оформленні документів з'ясувалось, що вона не може довести факт родинних відносин з спадкодавцем оскільки в свідоцтві про смерть мати зазначена як "[PERSON]", а в свідоцтві про її народження - "[PERSON]". З вказаних підстав нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав і рекомендовано звернутися до суду. Просить встановити юридичний факт, що [PERSON], яка померла [INFO] є рідною матір'ю - [PERSON]. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 30.11.2017 року, заяву підтримав і просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, проте 14.06.2018 року від Мурафського сільського голови Партеки С.В. до суду поступила заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує (а.с.27). Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення". Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Судом встановлено, що [PERSON] до дня смерті, яка сталася [INFO], постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] і мала дочку [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 30.11.2017 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Вінницькій області (а.с.9). Юридичний факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] в судовому засіданні підтверджений: актом про народження [PERSON], [INFO] за № 96, виданим Ново-Покровською с/р Лозовського району Павлодарської області, Казахстан (а.с.6), свідоцтвом про смерть [PERSON], серії [NUMBER], виданим повторно 30.11.2017 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Вінницькій області (а.с.9), витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №0540-566056-2017 від 27.06.2017 року (а.с.4); свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] серії [NUMBER], виданим виконкомом Ждановської сільської Ради 23.11.1975 року (а.с.8); довідками виконкому Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №7655 та №7656 від 29.11.2017 року, з яких вбачається, що [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть) та [PERSON] (згідно погосподарської книги), яка проживала в [ADDRESS], є однією і тією ж самою особою. Згідно погосподарської книги за 2016-2020 роки, особовий рахунок [NUMBER], на день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в с.\~Довжок (а.с.10,11); витягами з погосподарських книг за 1967 - 1969 р.р., 1971-1973 р.р., 1974-1976 р.р., із яких вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], батьками її були [PERSON], 1935\~року народження та [PERSON], 1937\~року народження (а.с. 12 - 17). Таким чином, юридичний факт, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими, перевіреними судом і має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті матері і іншого порядку його встановлення немає. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Outcome: approved