Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять суд визнати за [PERSON], [PERSON], та її малолітніми дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], а також просить суд зобов'язати Карлівську міську раду Полтавської області видати їм ордер на вищевказану квартиру . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2009 році [PERSON] та її мати [PERSON] на підставі договору оренди вселилися до квартири [ADDRESS]. В подальшому, в зв'язку з виробничою необхідністю комендантом гуртожитку їх переселено до квартири № 5, де вони проживають і по даний час. За час фактичного проживання в квартирі № 5 у [PERSON] народилося 2 дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час знаходяться на утриманні позивача та проживають разом нею та її матір'ю-інвалідом, без реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою. На даний час Карлівська нафторозвідувальна експедиція глибокого буріння Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" господарської діяльності не здійснює, а сам гуртожиток, як стало відомо згідно рішення Карлівської міської ради від 03.12.2013 року передано в комунальну власність територіальної громади м. Карлівка та останньому змінено статус на житловий будинок. З часу вселення до вказаної квартири позивачами своєчасно сплачуються комунальні послуги, здійснюється поточний ремонт квартири та виконуються інші зобов'язання, що випливають із договору оренди (найму), який автоматично пролонговано. На цю адресу надходить належна їм поштова кореспонденція, за цим місцем проживання діти відвідують дошкільний навчальний заклад, вони обслуговуються в Карлівській ЦРЛ, а тому, враховуючи вищевказане те, що квартира [ADDRESS] є постійним місцем їнього проживання позивчаі звернулись до Карлівської міської ради з проханням видати ордер на вселення та дозвіл на реєстрацію місця проживання.Листом Карлівської міської ради в задоволенні їх прохання відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Тому, враховуючи, що вказана квартира не один рік є постійним місцем проживання позивачів, після фактичної зміни власника будинку (гуртожитку) вимоги про виселення ніхто не заявляв, та що інше житло придатне для проживання малолітніх дітей відсутнє, позивачі звернулися до суду з даним позовом та просять суд його задовольнити. В судове засідання позивачі не з*явилися, але від них надійшли заяви, відповідно до яких просять суд позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, але суду було надано заяву, у якій справу просять розглядати без участі їхнього представника, проти позову не заперечуть, покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між Карлівською нафторозвідувальною експедицією глибокого буріння в особі начальника [PERSON] та [PERSON] 07.04.2009 р. було укладено договір про найму житла , квартири у гуртожитку в [ADDRESS]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], який на даний час переданий у комунальну власність і знаходиться на балансі Карлівського ВУЖКГ , з двома малолітніми дітьми 2011 та 2012 р. народження та матір*ю [PERSON], яка є інвалідом, хоча за вказаною адресою не зареєстрована. Проживають з 2009 р., кожного місяця сплачують комунальні послуги ( а.с.10). У позивача [PERSON] народилося двоє синів [PERSON], 2011 р. народження та [PERSON],2012 р. народження , свідоцтва про народження додано до матеріалів справи (а.с.10,11). Листом Карлівської міської ради № 02-21/1224 від 12.09.2014 р. [PERSON] рекомендовано для вирішення поставлених нею питань звернути до суду ( а.с.17). Згідно положень ч. 1 та ч. 4 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Стаття 47 Конституції України закріплює, що "Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду". Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази в їх сукупності , суд вважає що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved