Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS]. При оформленні документів на отримання спадщини за законом її син [PERSON] дізнався, що буцімто його покійний батько [PERSON] видав довіреність громадянці [PERSON], а остання 11.11.2008 року на підставі підробленої довіреності , підроблених довідок Ф-3 та інших, необхідних для укладення договору купівлі-продажу квартири, документів уклала договір купівлі-продажу вказаної квартири громадянину [PERSON]. Легітимність довіреності вона ставить під сумнів, так як влітку 2008 року у її чоловіка [PERSON] було викрадено паспорт. Крім цього, в цей період в квартирі чоловіка проживала стороння особа [PERSON], як тимчасовий мешканець. В цей же період чоловік [PERSON] неодноразово говорив їй про те, що оформить договір дарування квартири на сина - [PERSON] Про смерть чоловіка вона дізналася 13.01.2009 року, після того як тіло [PERSON] було кремовано [PERSON], який не є родичем [PERSON] Її (позивача) син [PERSON] подав позов до суду і на той час спірна квартира була виставлена [PERSON] на продаж. У зв'язку з цим судом було накладено арешт на спірну квартиру. Згодом стало відомо, що 18.02.2009 року [PERSON] на підставі підроблених документів уклав договір купівлі-продажу спірної квартири з [PERSON] Після того, як її (позивача) син дізнався про смерть батька, він звертався до правоохоронних органів, розпитував сусідів та намагався встановити істині обставини смерті батька та обставини шахрайського заволодіння квартирою. Подавши 05.03.2009 року цивільний позов до суду, піднімаючи питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, спонукали шахраїв втретє перепродати квартиру. 30.04.2009 року [PERSON] на підставі підроблених документів уклав договір купівлі-продажу спірної квартири з [PERSON] Перед вказаним продажем спірної квартири [PERSON] сусіди донесли інформацію про незаконне заволодіння квартирою. По вказаним фактам незаконного заволодіння спірною квартирою Прокуратурою Дніпровського району міста Києва було порушено кримінальну справу, яка перебуває на розгляді в суді. Відповідно до свідоцтва про смерть її (позивача) син [PERSON], який подавав позов до суду, помер [INFO] року. Правонаступником за спадщиною залишилася вона (позивач) - мати померлого [PERSON] Враховуючи викладене, як позивач за процесуальним правонаступництвом, просила суд визнати довіреність договори купівлі-продажу спірної квартири недійсними та витребувати майно - спірну квартиру з незаконного чужого володіння [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити їх в повному обсязі. Просили врахувати наданий до справи у письмовому вигляді виступ в дебатах. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що надані до справи висновки експертиз не можуть бути враховані судом, оскільки дослідження проводилися не по оригіналах спірних договорів, оформлених на бланках, а по примірниках, що залишилися у нотаріуса, які оформлені на аркушах паперу. Зазначив, що [PERSON] є добросовісний набувач, про те, як і ким оформлялися попередні правочини по спірній квартирі їй не було відомо. За квартиру вона передала продавцю кошти в сумі 52 000 доларів США. Спірна квартира була знайдена [PERSON] по оголошенню продажу через інтернет. Квартиру перед купівлею [PERSON] дивилася, спочатку пошуком квартири займалася її дочка. До купівлі спірної квартири [PERSON] не була знайома з продавцем чи попередніми власниками. Квартира купувалася для її дочки, яка там і проживає, перед вселенням був зроблений ремонт в цій квартирі. Перед вселенням з квартири були викинуті речі, хлам, які, як повідомив продавець [PERSON] належать йому, але вони йому не потрібні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була знайома з [PERSON], який приблизно в червні місяці 2008 року під час їх зустрічі в кафе запропонував заробити гроші, на що вона погодилася, так як їй потрібні були гроші. Їй була надана довіреність від [PERSON], якого вона не знала, разом з [PERSON] вона їздила в БТІ, де замовляли довідку на спірну квартиру, вона довідку не їздила забирати. Потім їздили до нотаріуса з [PERSON], у якого були всі документи на продаж спірної квартири, туди ж з'явився і [PERSON] (по паспорту [PERSON]) і там було оформлено договір купівлі-продажу спірної квартири. Гроші ніхто нікому не передавав, їй також не заплатили обіцяні кошти - 1 000 доларів США. Обіцяли заплатити їй після того як спірна квартира буде перепродана чесному покупцю. Зазначила, що до продажу квартир вона ніякого відношення не має, не є брокером, за освітою - бухгалтер. Чи отримував від [PERSON] [PERSON] кошти вона не знає, такі продажі були неодинокі, спірна квартира, це була третя квартира, остання. Її ніхто не примушував підписувати договір купівлі-продажу, розуміла що робить. В останні судові засідання відповідач [PERSON] не з'являлася, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він купив спірну квартиру у [PERSON], через кілька місяців її продав. Купівля ним квартири у [PERSON] була першою, до цього були випадки, коли він купував квартири у [PERSON]. Він особисто збирав документи на спірну квартиру для продажу її [PERSON]. Він купив спірну квартиру за 40 000 доларів США. [PERSON] знайшла спірну квартиру по об'яві через інтернет, за купівлю квартири вона передала йому 53 000 доларів США. Чи показував він спірну квартиру [PERSON] - не пам'ятає. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи в судове засіданні не з'являлися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], свідка [PERSON], експерта [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. В суді встановлено, що [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] на підставі: свідоцтва про право власності на житло від 26.05.1998 року (1/3 частина), свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.1998 року (1/6 частина) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.07.2006 року (1/2 частина). Вказана квартира двокімнатна, загальною площею 43,80 кв.м., житловою - 26,90 кв.м., розташована на третьому поверсі. 16 липня 2008 року була складена довіреність, посвідчена Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON] продати на свій розсуд належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. Для цього [PERSON] надав [PERSON] право заявляти від його імені різні клопотання, підписувати від його імені договір купівлі-продажу та інші необхідні документи та заяви, одержувати належні йому гроші, бути його представником у всіх організаціях та установах у зв'язку з виконанням цієї довіреності, в тому числі отримувати довідку-характеристику БТІ, довідку про відсутність заборони на відчуження цієї квартири та одержувати інші необхідні документи і довідки, а також виконувати всі необхідні дії, пов'язані з виконанням цієї довіреності. В даній довіреності зазначено ідентифікаційний номер [PERSON] З копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] слідує, що нотаріусу [PERSON] був наданий дублікат цієї довідки, виданий 17.03.2008 року (а.с.74 т.2). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2982, [PERSON], діючи від імені [PERSON] на підставі довіреності від 16.07.2008 року, продала квартиру [ADDRESS] (спірну) [PERSON] за 50 000 грн. До державного реєстру правочинів вказаний договір купівлі-продажу внесений 09.02.2009 року. В БТІ вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований 11.02.2009 року за реєстровим номером 1126 (а.с.97-99 т.2). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.02.2009 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-381, [PERSON] продав спірну квартиру [ADDRESS] [PERSON] за 370 000 грн. З наданого до справи пакету документів, на підставі яких було оформлено вказаний договір купівлі-продажу, слідує, що нотаріусу надавався дублікат довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON], який видавався в 2005 році. Правовстановлюючий документ на спірну квартиру продавця [PERSON], який надавався нотаріусу, був дублікат договору купівлі-продажу спірної квартири від 11.11.2008 року. З довідки БТІ від 16.02.1009 року слідує, що право власності на спірну квартиру за [PERSON] було зареєстроване на підставі дублікату договору купівлі-продажу спірної квартири від 11.11.2008 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] 09.02.2009 року. З копії довідки Ф-3, виданої 13.02.2009 року ЖРЕО-417, слідує, що в спірній квартирі ніхто не зареєстрований, власником особового рахунку є [PERSON] (а.с.94, 100, 101, 106 т.2). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №930, [PERSON] продав спірну квартиру [ADDRESS] [PERSON] за 53 000 доларів США. Даний договір був внесений до Державного реєстру правочинів 30.04.2009 року та був зареєстрований в БТІ 08.05.2009 року (а.с.57, 58, 61 т.1). Згідно наданої копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року. З копії свідоцтва про народження слідує, що [PERSON] мав сина [PERSON], який народився [INFO] року. Мати [PERSON] - [PERSON] (а.с.12 т.1). 05.03.2009 року, після смерті [PERSON] до суду звернувся його син [PERSON] з позовом про визнання довіреності від імені його батька на ім'я [PERSON] та договору купівлі-продажу спірної квартири, що на момент смерті належала батьку, недійсними. Встановлено та підтверджено матеріалами спадкової справи №688 (а.с.160-164 т.1), що [PERSON] звернувся до Сьомої київської державної нотаріальної контори 27.01.2009 року з нотаріально посвідченою заявою про прийняття спадщини його померлого батька [PERSON]. Нотаріальною конторою 07.07.2009 року була заведена спадкова справа померлого [PERSON], яка була зареєстрована в Спадковому реєстрі 07.07.2009 року. Згідно до Витягу із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.07.2009 року - за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Судом отримана копія вказаної спадкової справи 05.09.2013 року (через чотири роки після її відкриття) і з матеріалів даної справи слідує, що єдиним спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори і претендує на спадщину, є син померлого [PERSON]. Після звернення [PERSON] до суду з вказаним позовом, за клопотанням останнього Дніпровським районним судом міста Києва було постановлено 18.05.2009 року ухвалу про забезпечення позову, якою було накладено арешт на спірну квартиру [ADDRESS] (а.с.38, 44, 46 т.1). З копії постанови ДІМ ТВМ-4 Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві від 03.09.2008 року слідує, що ще за життя, 26.08.2008 року до Дніпровського РУГУ МВС України звертався [PERSON] з заявою, в якій вказав, що 15.08.2008 року о 17.00 годин за місцем проживання ([ADDRESS]) він виявив відсутність паспорта на своє ім'я. В постанові зазначено, що в ході перевірки було встановлено, що останній раз паспортом [PERSON] користувався на протязі дня, а саме, коли заходив на поштове відділення. Крім цього, в цей день він користувався громадським транспортом, де і при яких обставинах був втрачений паспорт [PERSON] повідомити не зміг. При перевірці столу знахідок ГУ МВС України в місті Києві, речей, а саме - паспорту на ім'я [PERSON], до них не надходило. В порушенні кримінальної справи було відмовлено, так як прийнятими мірами розшуку встановити місцезнаходження паспорту [PERSON] не надалось можливим (а.с.14 т.1). Відповідно до висновку Голосіївського РУГУ МВС України в місті Києві від 02.02.2009 року до них з заявою звертався [PERSON] з приводу того, що 10.02.2007 року о 19.00 годин по [ADDRESS] він виявив відсутність посвідчення водія і паспорта на своє ім'я. Зверненням була мета - надання допомоги у відновленні втрачених документів. В ході проведення перевірки позитивних результатів не було досягнуто (а.с.30 т.1). В суді встановлено та підтверджено документами, що паралельно з розглядом вказаної цивільної справи слідчими проводилося слідство по кримінальній справі на підставі заяви [PERSON] щодо незаконного заволодіння квартирою його батька [PERSON] Кримінальна справа на даний час перебуває на розгляді в суді. В рамках проведення слідчих дій по вказаній кримінальній справі були проведені експертні дослідження та складені наступні висновки: - Висновок експерта №111/тдд від 19.04.2010 року, складений судовим експертом НДЕКЦ при ГУ МВС України в місті Києві (Відділ криміналістичних досліджень сектор технічного дослідження документів та почерку) на підставі постанови слідчого. Згідно даного висновку підписи та написи на договорі купівлі-продажу спірної квартири від 11.11.2008 року, напис та підпис в заяві від 11.11.2008 року, напис та підпис на заяві [PERSON] від 11.11.2008 року - від імені "[PERSON]" виконані не ним - [PERSON], а іншою особою. Аналогічний висновок і стосовно договору купівлі-продажу спірної квартири та інших документів від 18.02.2009 року - підписи від імені [PERSON] виконані не ним - [PERSON], а іншою особою (а.с.29-53 т.2). - Висновок №1008 від 30.04.2010 року, складений експертом КНДІСЕ на підставі постанови слідчого. Згідно даного висновку підпис від імені [PERSON] у графі "підпис" в довіреності серії ВКО №824048 від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] від 16.07.2008 року, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON] З зазначених вище висновків експертів слідує, що довіреність від імені [PERSON] від 16.07.2008 року видавалася не [PERSON], останній спірну довіреність не підписував, і цей правочин є нікчемний, ніякої юридичної сили він не має. По даній справі відсутні будь-які докази того, що [PERSON] взагалі мав намір, волевиявлення відчужувати належну йому спірну квартиру. Враховуючи це, всі подальші правочини, укладання яких було на підставі першочергового правочину - вказаної спірної довіреності від 16.07.2008 року, є недійсні. Враховуючи те, що згідно висновку експерта підписи від імені [PERSON] (як покупця) на договорі купівлі-продажу спірної квартири від 11.11.2008 року та підписи від імені [PERSON] (як продавця) на договорі купівлі-продажу спірної квартири від 18.02.2009 року - не належать [PERSON] (виконані не ним), то вказані спірні договори купівлі-продажу, які як зазначено вище є недійсні з підстав нікчемності довіреності від 16.07.2008 року, є нікчемними. Викладене вище дає підстави і для визнання останнього спірного договору купівлі-продажу квартири від 30.04.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] недійсним. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що вказані висновки експертів не можуть враховуватися судом, так як дослідження проводилися не по оригіналах спірних договорів (на бланках), а по примірниках цих договорів (не на бланках), що залишилися у нотаріусів, які посвідчували спірні договори купівлі-продажу, суд не може прийняти до уваги. Як було зазначено вище дослідження проводилися у відповідності до вимог законодавства, в рамках розслідування кримінальної справи, на підставі постанов слідчих, та з урахуванням тих документів, які були надані, вилучені слідчими. Стосовно того, що дослідження проводилося не по спірним договорам, складеними на бланках, а по примірниках, що залишилися у нотаріусів, суд враховує те, що усі примірники підписуються учасниками правочину та мають силу, в тому числі примірник, який зберігається у справах нотаріуса, про що зазначено в п.2 розділу другого "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", в п.29 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст.59 Закону України "Про нотаріат". Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що надані до справи (отримані на запит суду, запити адвоката) висновки експертів є належними, допустимими доказами, які суд враховує при постановленні судового рішення. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтями 202, 215 ЦК України визначено, що будь-який договір є правочином. Правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст.203 ЦК України. Однією з вимог, необхідною для чинності правочину, визначено в ч.3 ст.203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Статтею 244 ЦК України визначено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю, довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Статтею 388 ЦК України визначено, що у разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи викладені вимоги законодавства та встановлені в суді факти, обставини, про що зазначено вище, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог про визнання довіреності, договорів купівлі-продажу спірної квартири нікчемними, недійсними та про витребування майна з чужого незаконного володіння. Як зазначалося вище, позовну заяву до суду подав син власника спірної квартири [PERSON] - [PERSON], як правонаступник, спадкоємець першої черги, що підтверджено спадковою справою, що міститься в матеріалах цивільної справи. Звернення [PERSON] з даним позовом до суду було з метою захисту його (спадкоємця) цивільного права на отримання у спадщину спірної квартири, так як це право порушено діями відповідачів. Враховуючи те, що в період знаходження справи в суді на розгляді, [INFO] року позивач [PERSON] помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, по справі було залучено правонаступника [PERSON] - його матір [PERSON], за клопотанням останньої, як правонаступника за спадщиною. З копії спадкової справи померлого [PERSON] вбачається, що спадкоємцем після померлого [PERSON] є його мати - [PERSON], за заявою якої і було відкрито спадкову справу. Інших спадкоємців за роки, що минули з часу смерті [PERSON] не встановлено, заяв на прийняття спадщини окрім [PERSON] до нотаріуса ніхто не подавав. Таким чином, як [PERSON] (спадкоємець після смерті батька [PERSON]), так і [PERSON] (спадкоємець після смерті сина [PERSON]) зверталися до суду як правонаступники, як спадкоємці, з метою захисту своїх порушених прав (ст.15 ЦК України) на отримання спадщини - спірної квартири. Враховуючи, що в суді було встановлено та доведено, що власник спірної квартири [PERSON] не уповноважував [PERSON] на продаж його квартири, спірна квартира вибула з власності власника [PERSON] не з його волі, всі спірні правочини - довіреність, договори купівлі-продажу є нікчемні, недійсні, суд приходить до висновку, що спірна квартира має бути витребувана у останнього покупця [PERSON] на користь [PERSON] При цьому враховується, що [PERSON] має право на спадкування спірної квартири на підставі ст.1276 ЦК України, в порядку спадкової трансмісії, оскільки вона є спадкоємцем першої черги - мати, щодо майна померлого сина [PERSON] (померлого [INFO] року), який в свою чергу є сином власника спірної квартири [PERSON] (помер [INFO] року). З матеріалів спадкових справ встановлено, що і [PERSON], і [PERSON] зверталися до нотаріусів з заявами про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк; є спадкоємцями першої черги за законом; інших спадкоємців не встановлено. Питання про встановлення спадкоємця судом вирішується у зв'язку з тим, що у відповідності до ст.215, 216 ЦК України недійсні, нікчемні правочини не створюють юридичних наслідків і на підставі ст.388 ЦК України власник має право витребувати майно від набувача у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи, що власник спірної квартири помер, спірна квартира вибула з володіння не з волі власника, правочини є нікчемні, недійсні - витребування і передача спірної квартири має бути на користь останнього (в порядку спадкової трансмісії) правонаступника власника майна - спадкоємця [PERSON] Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved