Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Лікар-психіатр комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію[PERSON], [INFO], яка проживає за адресою[ADDRESS],з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON] хворіє на параноїдну шизофренію,безперервний тип перебігу, має реальні наміри вичинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. За своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації в психіатричну лікарню. Лікар психіатр в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] потребує активного стаціонарного лікування, оскільки звичайна терапія їй не допомагає. Під дією галюценарних переживань вона не контролює свої вчинки та створює небезпеку для себе та оточуючих. Просила заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву. Визнала, що потребує госпіталізації. Заінтересована особа[PERSON], яка є опікуном недієздатного,надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заяву лікаря психіатра задовольнити та госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу через погіршення її стану здоров'я. Прокурор заяву підтримав. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали цивільної справи,суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.06.2014 року визнано недієздатною [PERSON] та призначено опікуна [PERSON] Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 27.12.2017 року визнанодоцільним госпіталізувати [PERSON]до комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" в примусовому порядку. [PERSON] десять років знаходилася у місцях позбавлення волі (в 1997 році задушила свого чоловіка). На психічне захворювання страждає з 2003 року. Уперше лікувалася стаціонарно у 2013 році, коли різко змінилася в поведінці стала агресивною, не пускала у будинок патронажну медсестру до немовляти, погрожувала оточуючим, цинічно виражалася, увірвалася в приміщення сільради з молотком, з обуренням, потоком нецензурної лайки, звинувачувала в тому, що у неї хочуть забрати дітей, ударила працівника сільради. Лікувалась з діагнозом хронічний маячний розлад. Після лікування визнана неосудною на момент скоєння правопорушення та згідно рішення Новоархангельського районного суду від 12.07.13 року проходила лікування у примусовому порядку в Полтавській ПЛ з посиленим наглядом з 22.08.13 по 17.12.14 роки. Надалі, за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.11.14 року, продовжила лікування в примусовому порядку в КОШІ до 19.06.15 року. На даний час психічний стан [PERSON] погіршився. Опікун звернулася з заявою до КЗ «Обласна психіатрична лікарня» про примусову госпіталізацію, оскільки [PERSON] стала агресивною, погрожує фізичною розправою, нецензурно висловлюється, погано спить вночі, часто плаче («бо втратила сина»), без потреби блукає з кімнати в кімнату, прагне піти з дому, вживає алкогольні напої та багато палить. [PERSON] хворіє на параноїдну шизофренію,безперервний тип перебігу, має реальні наміри вичинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Комісія лікарів-психіатрів вважає доцільним госпіталізувати [PERSON] до КЗ "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" в примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною 2 ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених ч.1 цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч.1 ст. 340ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.340 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Зібрані у справі докази вказують про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст.ст.13, 14, 16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» ,

Outcome: approved