Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що внаслідок ДТП, яке сталось 28.12.2012р в м.Костопіль по вул.Рівненська його автомобілю було завдано механічні пошкодження, а йому, як водію та власнику пошкодженого транспортного засобу завдано моральну шкоду. Просив стягнути з відповідача, який визнаний судом винним в даному ДТП, матеріальну шкоду в сумі 25660,77грн, моральну в сумі 5000грн та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 27.05.2013р ПАТ "Страхова Компанія "Лафорт" залучено як співвідповідача до участі в даному спорі. В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача, адвокат [PERSON] позов не визнав покликаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вказав, що вина відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю позивача не доведена. Крім того, пояснив, що цивільна відповідальність відповідача була застрахована, а позивачем не висунуто жодних позовних вимог до страхової компанії, тому позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Представник ПАТ "Страхова Компанія "Лафорт" в судове засідання не з'явився, про дату і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомлено. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 28.12.2012р близько 16,00год [PERSON] керуючи автомобілем Мерседес Бенц ML 320, д.н. [NUMBER] по вул.Рівненській м.Костопіль, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, змусивши водія автомобіля "Шевролет-Авео", д.н. [NUMBER] різко змінювати напрям та швидкість руху, створивши аварійну обстановку, що в подальшому призвело до ДТП з механічними пошкодженнями транспортних засобів. Згідно постанови Костопільського районного суду від 28.01.2013р [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане вище діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку НВП Автопромбуд "Звіт про визначення вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ", вартість відновлювального ремонту, заподіяного власнику ТЗ автомобіля фургон малотонажний-В OPEL Combo-B-LFW д.н.[NUMBER] внаслідок ДТП станом на 25.02.2013р складає 24130,77грн, з яких: 12501,60грн - вартість ремонтно-відновлювальних робіт; 1828,06грн - вартість матеріалів фарбування; 9801,11грн - вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, згідно зі ст.1166 ЦК України, таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Покликання представника відповідача на те, що відшкодовувати вказану шкоду повинна страхова компанія суд не приймає до уваги, оскільки суду не надано доказів того, що страхувальник виконав покладений на нього обов'язок за вимогами п.5 ч.1 ст.989 ЦК України щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Адже страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката), що передбачено вимогами ч.1 ст.990 ЦК України. Оскільки, суду не надано доказів того, що [PERSON] повідомив страхову компанію про настання страхового випадку за участю його транспортного засобу згідно поліса №АЕ/0656067 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому немає підстав стягувати завдану шкоду із страховика - ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт". Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП заявлені до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. В зв'язку з неправомірними діями відповідача та пошкодженням автомобіля [PERSON] було порушено права позивача, що призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тобто позивачу було заподіяно моральну шкоду. При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ч.3 ст.23 ЦК України та враховує роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року, з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Тому, з урахуванням засад розумності, виваженості і справедливості та з врахуванням характеру порушення законного права на право володіння, користування своїм майном позивача з боку відповідача, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, вимушених змін у життєвих стосунках позивача, суд визначив розмір її грошового відшкодування в сумі 3000 грн. В решті позову в цій частині слід відмовити за його необґрунтованістю. Суд рахує, що відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. також підлягають до задоволення як і витрати на проведення експертизи в сумі 1530грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену ним при подачі заяви суми судового збору в сумі 307,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial