Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

15 травня 2014 р. позивач - Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго", в особі Відокремленого підрозділу Виробнича одиниця ОКП «Жданівкатепломережа", звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача 5098,59 грн. боргу за послуги з теплопостачання на користь ВП ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Жданівкатепломережа", судового збору у розмірі 243,60 грн., індексу інфляції у розмірі 8,44 грн. та 3% річних 165,60 грн. за період з 01.10.2011 року по 31.12.2013 року. Ухвалою Жданівського міського суду від 02 липня 2014 року, до участі в справі в якості співвідповідача був залучений [PERSON] 02 липня 2014 року позивач надав до суду уточнення до позовної заяви, за якими змінив розмір позовних вимог у частині стягнення індексу інфляції та 3% річних та просив суд стягнути з відповідачів солідарно індекс інфляції у розмірі 21.09 грн., та 3% річних в розмірі 94,35 грн. В обґрунтування позову посилається на наступні обставини: відповідачі, є абонентами позивача яким надавалися послуги по поставці теплової енергії та мають заборгованість за адресою [ADDRESS]. З 01.10.2011 р. по 31.12.2013 р. сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 5098,59 грн., оскільки відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість спожитих послуг з теплопостачання. Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦЦК України, позивач зазначив, що має право на стягнення з боржника інфляційного збільшення та 3% річних. 21.03.2014 року Жданівський міський суд ухвалою № 2-н/231/79/2014 відмовив у прийняті заяви про видачу судового наказу. Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийняті заяви унеможливлює повторне звернення з такою заявою, заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному проваджені.. Представник позивача в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність, просив суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням уточнень до нього та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі ( а.с. ). Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, до суду не з'явилася та не повідомила суд про поважність причини неявки ( а.с. ) Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, до суду не з'явився та не повідомив суд про поважність причини неявки ( а.с. ). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.15-16,23). Квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю відповідачів з 17 листопада 2011 року, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.11.2011 року (а.с.11-14). 2 квітня 2012 р. відповідач [PERSON] звернулася з заявою до позивача з вимогою внести зміни у програму «Облік доходів населення» в зв'язку з договором купівлі-продажу № 1775 від 15.11.2011 року особовий рахунок [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON] (а.с.10). 05 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості в розмірі 5098,59 грн., індексу інфляції в розмірі 8,44 грн., 3% річних в розмірі 165,60 грн. за період з 01.10.2011 року по 31.12.2013 року. (а.с.20-21). Ухвалою судді Жданівського міського суду від 21 березня 2014 року в прийняті заяви про видачу судового наказу було відмовлено (а.с.5). Особовий рахунок за [NUMBER] за адресою [ADDRESS] відкрито на [PERSON], та позивачем нараховано за період з листопад 2011 року по грудень 2013 року нараховано 6271,71 грн., з них повернуто - 123,41 грн., сплачено відповідачем - 1049,31 грн., борг на 01.01.2014 року складає 5098,59 грн. (а.с.7-8). Відповідно до розрахунку інфляційних збитків по особовому рахунку [NUMBER], інфляційні збитки становлять 21,09 грн., 3% річних складають 94,35 грн. за той же період (а.с.33). Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Абзацом 14 ч. 1 ст. 1 Закону передбачено, що споживачем є - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Пунктом 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальними умовами виконання зобов'язання, що встановлені статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими зобов'язаннями, у якому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, - вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. За вимогами ч. 3 ст.118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Розглянувши вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 5098,59 грн., суд дійшов до висновку, що вони підлягають задоволенню, оскільки відповідачі є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS], в зв'язку з чим зобов'язані нести витрати на утримання квартири та оплату послуг по постачанню теплоенергії, які надаються позивачем та зобов'язані були оплачувати надані комунальні послуги. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розглянувши вимоги позивача про стягнення індексу інфляції у розмірі 21,09 грн. та 3% річних у розмірі 94,35 грн., суд вважає, що вони підлягають також підлягають задоволенню, оскільки позивач має право вимагати сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Тому з відповідачів необхідно стягнути солідарно на користь позивача інфляційне збільшення в розмірі 21,09 грн., та 3% річних в розмірі 94,35 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: approved