Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

03 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до ВАТ «Словянський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, трьох відсотків річних від простроченої суми по день винесення судом рішення та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 30 вересня 1964 року по 31 липня 1999 року вона працювала у відповідача ВАТ "Слов'янський керамічний комбінат". При звільненні з підприємства відповідач не провів з нею повного розрахунку, у результаті чого заборгованість по заробітній платі підприємства перед позивачем на теперішній час складає 2 590 грн. 23 коп. У зв'язку з наведеним просить суд стягнути на свою користь з ВАТ "Слов'янський керамічний комбінат" заборгованість по заробітній платі у розмірі 2 590 грн. 23 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 8327 грн. 33 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми по день винесення судового рішення по справі у сумі 1138 грн. 15 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. В судове засідання\~позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 17). Представник відповідача ВАТ "Слов'янський керамічний комбінат" в судове засідання не з'явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 11). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 30 вересня 1964 року працювала у відповідача ВАТ "Слов'янський керамічний комбінат", та була звільнена з підприємства 31 липня 1999 року. При звільнені, відповідач не провів з позивачем повного розрахунку, у результаті чого заборгованість з заробітної плати підприємства перед позивачем на теперішній час складає 2 590 грн. 23 коп. згідно листа арбітражного керуючого ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» вих. № 15-04/33/41Б від 15 квітня 2015 року (а.с. 2 з.б.). Вирішуючи питання стосовно стягнення заборгованості по заробітній платі, суд виходить з того, що відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника витрата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач була звільнена з підприємства 31 липня 1999 року, заборгованість по заробітній платі складає 2 590 грн. 23 коп., між сторонами відсутній спір з приводу розміру заробітної плати, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання стосовно стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, суд приходить до висновку, що вимоги необґрунтовані, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку встановленому чинним законодавством. Згідно до\~ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Статтею 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Позивачем не додано доказів на підтвердження виплати йому заборгованості, та даних про відмову власника або уповноваженого ним органу у виплаті компенсації. Крім того, дія\~постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року за № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати»\~- поширюється тільки на працюючих робітників, але ж ніяк не на звільнених. За таких підстав в задоволенні цих вимог слід відмовити. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь трьох відсотків річних від простроченої суми на підставі\~ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягають, у зв'язку з наступним. У трудових правовідносинах такі поняття як зобов'язання, неустойка чи інша санкція за невиконання зобов'язання не застосовуються. Такі терміни використовуються в низці статей Цивільного та Господарського кодексів України. За структурою\~\~стаття 117 КЗпП України, визначає підстави виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні, відноситься до розділу VІІ "Оплата праці". Аналізуючи норми\~Закону України "Про оплату праці"\~та\~ст.117 КЗпП України, слід дійти висновку про те, що відносини стосовно виплати заробітної плати за своєю природою є трудовими, а не цивільними чи господарськими. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що до даних правовідносин положення\~ст. 625 ЦК України\~не застосовуються. Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., підлягають частковому задоволенню враховуючи наступне. Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як встановленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків(втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у звязку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Компенсація завданої шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом визнання факту порушень відповідачем строку розрахунку з позивачем, а має самостійне юридичне значення. У відповідності до ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Протиправними діями відповідача ВАТ «Словянський керамічний комбінат» - дійсно були порушені трудові права позивача, що вимагало від [PERSON] додаткових зусиль, у звязку з порушенням звичайного укладу її життя, але суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень підлягають зменшенню до розміру 1000,00 грн., зазначена сума є достатньою та такою, що відповідає характеру та обсягу страждань, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у житті позивача. Також, у відповідності до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір , за подання позовних заяв в порядку цивільного судочинства майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України „ Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . Таким чином, з відповідача ВАТ «Словянський керамічний комбінат», на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру та 487 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial