Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що 24.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. Спільне життя не склалось через несумісні характери та різні погляди на життя, що призводило до непорозуміння та сімейних негараздів, сварок. Протягом чотирьох місяців подружніх стосунків не підтримують та проживають окремо, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, інших дітей на утриманні немає. Вважає, що примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Спору про місце проживання дитини та спору майнового характеру немає. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надавши до суду заяву в якій просить розглядати справу в його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 24.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1411, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на [PERSON]. Згідно із свідоцтва про народження дитини встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], позивач є матір'ю дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Із довідки виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" №1527 від 17.06.2014 року вбачається, що до складу сім'ї позивача входить син [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття любові, сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, примиритися та підтримувати подружні стосунки не бажають, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Дитина проживає з позивачем, спору щодо місця проживання дитини та спору майнового характеру між сторонами немає. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя відповідно до вимог ст.112 СК України суд приходить до висновку, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач працює, має постійний заробіток, утримання за виконавчими листами з нього не проводяться, інших дітей на утриманні немає. Відповідач не заперечує проти утримання з нього аліментів. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., крім того, суд враховує думку позивача, яка просить понесені нею судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. покласти на відповідача. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved