Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

08.06.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач проситьвизнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право, користування жилим приміщенням по вул. Козацькій, 48, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, яке належить позивачу. Свій позов позивач мотивує тим, що в будинку позивача, розташованого за адресою вул. Козацька, 48, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, зареєстрована його дружина [PERSON] та її син [PERSON], які в 2008 році покинули місце свого проживання, за вказаною адресою і виїхали на проживання в м. Черкаси. Адреса проживання відповідачів позивачеві не відома. За місцем реєстрації з 2008 року відповідачі жодного разу не зявлялися. Відповідачі ніяких майнових претензій до позивача не мають, на його неодноразові звернення по телефону про перереєстрацію за місцем свого проживання не реагують, хоча давали обіцянки зареєструватися за місцем свого постійного проживання. Факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації підтверджується довідкою Лебединської сільської ради, та показами свідків. Спільного господарства позивач з відповідачами не веде. Оскільки відповідачі відсутні по місцю свого проживання з 2008 року, мають інше житло, позивач вважає, що вони втратили право на користування жилим приміщенням за адресою вул. Козацька, 48, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову і протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. У суд позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позов підтримує повністю. Відповідачі у суд не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується поштовими повідомленнями . Представник Лебединської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного. У суді встановлено, що згідно з довідкою №1336 від 17.05.2017, виданою виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дійсно зареєстровані [INFO], в господарстві [PERSON], але за вказаною адресою не проживають з 2008 року (а.с.9). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/осіб №1337 від 17.05.2017, виданою виконавчим комітетом Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, до складу сімї [PERSON] / зареєстрованих за адресою [INFO], входять власник [PERSON], дружина власника [PERSON], син власника [PERSON] та син [PERSON]. Останні три особи за вказаною адресою зареєстровані але не проживають (а.с.8). Згідно з поясненнями [PERSON] від 17.05.2017, жительки вул. Козацька, 62, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] дійсно не проживають за адресою [INFO], з 2008 року, а [PERSON] тимчасово приїздить на дуже короткі строки. Справжність підпису [PERSON] посвідчена секретарем виконавчого комітету Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області [PERSON] 17.05.2017 (а.с.10). Відповідно до пояснень [PERSON] від 16.05.2017, жительки вул. Козацька, 64, с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, [PERSON], [PERSON] Миколайович та [PERSON] дійсно не проживають в [INFO], з 2008 року. Справжність підпису [PERSON] посвідчена секретарем виконавчого комітету Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області [PERSON] 17.05.2017 (а.с.11). Згідно довідки Лебединської сільської ради №2765 від 09.10.2017 позивачу [PERSON] належить будинок за адресою с.Лебедин вул..Козацька, 48, на підставі даних по господарської книги №14, особистий рахунок №1045, що також підтверджується технічною документацією на даний будинок (а.с.30-34). Відповідачами не надані докази поважних причини відсутності у будинку за місцем реєстрації, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачами будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Необхідність дотримання даних норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод знайшло своє вираження в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року у справі "Цибулько та інші проти України" та від 01.06.2006 року "Федоренко проти України". Відповідно до ст.41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В розумінні житлового права входячи з положень ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР членами сімї є дружина наймача, їх діти і батьки. Оскільки відповідач [PERSON] не є членом сімї в розумінні ЖК УРСР, до нього мають застосовуватись положення ст. 71 ЖК УРСР. Відповідно до ч. 1ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. При розгляді даної справи судом встановлено, що спірне приміщення дійсно є житлом, яке є власністю позивача; відповідачі дійсно відсутні у спірному приміщені понад один рік; відповідачами не наведено поважних причини відсутності, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачами будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було. Відповідачі не проживають у спірному будинку з грудня 2008 року без поважних причин, а тому відповідно до вимог ст. 72 ЖК УРСР\~втратив право на користування цим житлом.. Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов до відповідача, який належить до задоволення. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає. При задоволенні позову суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ними судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України,71, 72 ЖК України, ст.ст.6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved