Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

20 грудня 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що певний час вона та відповідач [PERSON] проживали у цивільному шлюбі та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26.03.2014 року [PERSON] було визнано батьком дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнуто з відповідача на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, щомісячно. У позові також вказує позивачка на те, що спільне життя між нею та відповідачем [PERSON] не склалося, оскільки відповідач аліменти на утримання доньки не сплачує, з дитиною не спілкується, від виконання батьківських обов`язків він самоусунувся, ніяким чином у житті дитини участі не приймає. Донька [PERSON] , [INFO] проживає разом з нею, позивачкою [PERSON] , та знаходиться на її утриманні. Також, як вказує позивачка [PERSON] , за виконавчим листом (ВП № 42981996) було відкрито 26.03.2014 року виконавче провадження щодо стягнення аліментів з [PERSON] , та з того часу відповідач [PERSON] на утримання доньки аліментів не сплачує, що підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.12.2015 року, розрахунком заборгованості від 14.12.2015 року, довідкою про неотримання аліментів від 07.05.2015 року та розрахунком заборгованості по аліменам від 16.12.2019 року, з якої вбачається, що протягом 2018-2019 років відповідач [PERSON] жодного разу не сплатив аліментів на утримання дитини, а сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження (станом на 16.12.2019 року) складає - 130238,24 гривень. Таким чином, як вказує позивачка [PERSON] , на сьогодні склалася така ситуація, що лише тільки вона піклується та здійснює весь необхідний догляд за донькою, адже батько дитини, фактично самоусунувся та постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, ніяким чином не бере участі у житті та вихованні доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загально визнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, як це встановлено ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства». Враховуючи те, що відповідач [PERSON] жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування його доньки, а з боку позивачки [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з батьком, та зазначає, що відповідач [PERSON] має фактичну можливість, але проявляє вольове небажання виконувати свої обов`язки стосовно дитини, які покладені на нього Законом. Враховуючи вищевикладене, а також ставлення відповідача [PERSON] до дитини, позивачка [PERSON] звертається до суду з даним позовом, в якому просить: позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Калашник М.П. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте надано на адресу суду спільну письмову заяву, в якій позивач [PERSON] та її представник в особі адвоката Калашник М.П. просять розглядати дану справу у їх відсутність, заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі, просять їх задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві та проти ухвалення заочного рішення по справі, на підставі наявних у ній доказів, не заперечують (а.с.46). Відповідач [PERSON] ні в підготовче судове засідання, ні в судове засідання по розгляду справи по суті не з`явився, про час та місце проведення судових засідань повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за місцем проживання (перебування) відповідача, що підтверджується поштовими конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній» (а.с.40,41), та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.44), також належне сповіщення відповідача було здійснено судом шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача до суду на офіційному веб-порталі судової влади (а.с.39,42), відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України. Однак, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до зали судових засідань відповідачем на адресу суду не надано, відзив на позов, з долученням доказів на обґрунтування заперечення проти позовних вимог [PERSON] , відповідачем на адресу суду не подано. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи було повідомлено судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте до суду надано письмову заяву, в якій представник третьої особи просить розглядати справу без участі їх уповноваженого представника, позовні вимоги [PERSON] підтримують у повному обсязі та просять задовольнити (а.с.45), самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено. Вивчивши матеріали цивільної справи № 311/4722/19, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , яке видано 17.04.2014 року виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, копія якого є в матеріалах справи та відповідно до якого матір`ю дитини записана - « [PERSON] », а батьком дитини записаний « [PERSON] », відповідач по справі (а.с.5). Як вбачається з рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 березня 2014 року, [PERSON] , [INFO] визнано батьком [PERSON] , [INFO] ; зобов`язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області внести зміни в актовий запис №153, який зроблений 19.10.2010 року, записавши батьком дитини « [PERSON] , [INFO] , громадянина України», у зв`язку з чим змінити прізвище дитини зі « [PERSON] » на « [PERSON] », інші данні залишити без змін. Даним рішенням також стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] ,- у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття, почавши стягнення з 05.12.2013 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також стягнуто з відповідача [PERSON] , на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Вказане рішення відповідачем не оскаржено та набрало законної сили - 07.04.2014 року, копія даного рішення суду міститься в матеріалах справи (а.с.8-9). Відповідно до постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області Супрун В.В. від 01.12.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною за виконавчим провадженням №42981996, щодо примусового виконання виконавчого листа №2/311/159/2014, виданого 14.04.2014 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття, почавши стягнення з 05.12.2013 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 25349,82 гривень (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам за ВП №42981996, складеного 14.12.2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області Супрун В.В., розмір заборгованості боржника [PERSON] зі сплати аліментів за період з 05.12.2013 року по 01.12.2015 року становить 25349,82 гривень (а.с.14). Як вбачається з Довідки за №362 про неотримання аліментів за вих.№12756/8 від 07.05.2015 року, виданої відділом державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області (державний виконавець Чепурна І.В.), стягувач [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з боржника [PERSON] за період з 01.10.2014 року по 31.03.2015 року, згідно з виконавчим листом №2/311/159/2014, виданим 14.04.2014 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] , - у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення донькою повноліття, почавши стягнення з 05.12.2013 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.15). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за ВП №42981996, складеного 16.12.2019 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Васлівського районного управління юстиції Запорізької області Маркіною-Квітка І.С., розмір заборгованості боржника [PERSON] зі сплати аліментів за період з 01.09.2018 року по 16.12.2019 року становить - 130238,24 гривень (а.с.15 зворот). Як вбачається з Довідки №1 від 24.02.2020 року, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] станом на 24.02.2020 року працює у ФОП [PERSON] на посаді продавця-консультанта, згідно трудового договору (а.с.47). З повідомлення Голови опікунської ради виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області [PERSON] . вбачається, що обстежити умови проживання [PERSON] немає можливості, так як на дзвінки він не відповідач, квартира зачинена (а.с.27). Як вбачається з Акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного провідним спеціалістом апарату міської ради та її виконавчого комітету Джемела Н.П., обстежено житлово-побутові умови проживання [PERSON] , 1991 року народження, за адресою: [ADDRESS] . Обстеженням встановлено, що [PERSON] проживає у двохкімнатній квартирі з цивільним чоловіком [PERSON] , 1979 року народження (працює на ПрАТ ЗЗРК), власник квартири, та своєю малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , яка навчається в 4-В класі КЗ «Дніпрорудненська СШ «Талант» І-ІІІ ст». В сім`ї створені всі умови для розвитку дитини. Є окрема дитяча кімната. Відношення доброзичливі, ввічливі. З батьком дитини, [PERSON] , проживала в цивільному шлюбі. Але після народження дитини він покинув сім`ю. Життям та здоров`ям дитини не цікавився. Зі слів матері, аліменти на утримання дитини не сплачував (а.с.27, зворот). Як вбачається з Довідок про реєстрацію місця проживання особи за вих.№10271, №10272 від 05.12.2019 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , з 21.05.2008 року по теперішній час; [PERSON] - з 04.12.2011 року по теперішній час (а.с.6,7). Відповідно до характеристики, виданої громадською організацією «Студія аматорського мистецтва «Креатив», вбачається що [PERSON] займається у студії « Креатив » з 01 березня 2018 року. Дівчина завжди охайна, одяг завжди по сезону. На стан здоров`я [PERSON] не скаржиться, хворіє дуже рідко. Характеризується високою гнучкістю та фізичною підготовкою, має відмінну спортивну форму. Приймає участь у позашкільних масових заходах, а також у всеукраїнських, та міжнародних фестивалях талантів. В майбутньому претендує на участь у міжнародному фестивалі циркового мистецтва. Сором`язлива, весела, самостійна, товариська, врівноважена, цілеспрямована, енергійна дівчина, піддається лише позитивному впливу, дотримується правил поведінки. Протягом навчання досягла значних спортивний успіхів. Не зупиняється на досягнутому та завжди із зацікавленістю вивчає нові акробатичні елементи. Прагне нових досягнень. На гурток приходить постійно з матір`ю. Батько дівчини ніколи не приводив та не забирав [PERSON] з гуртка. Мати завжди цікавиться поведінкою та досягненнями доньки, завжди підтримує участь [PERSON] у фестивалях (а.с.11). Як вбачається з характеристики на [PERSON] , [INFO] , учениці 4-Б класу КЗ «Дніпрорудненеька спеціалізована І-III ступенів школа «Талант» ВРРЗО, учениця навчається в школі «Талант» з 2 класу. За час навчання зарекомендувала: себе як старанна;,активна, комунікабельна учениця. Має достатні здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Пам`ять розвинена. Увага - стійка. До уроків готується систематично. Має схильність до предметів природничого циклу. Мовлення розвинуте добре. Мова виразна, думки висловлює чітко, словниковий запас - достатній. Але навчається не в повну міру своїх сил. Переважають такі риси характеру: ввічливість, доброзичливість, імпульсивність, користується авторитетом серед однокласників, є лідером у дружньому спілкуванні. Бере активну участь у громадському житті класу. Батько, [PERSON] не цікавиться успіхами дочки в школі. Не приймає участі у її вихованні. На жаль, він ні разу не відвідав батьківські збори, не провідав дитину в класі. Мати цікавиться навчанням [PERSON] та відповідально ставиться до її виховання в сім`ї. [PERSON] надає допомогу класному керівникові і регулярно відвідує школу (а.с.12). Відповідно до Висновку за №01-12/34 від 29.01.2020 року, складеного Службою у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органом опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , зазначається про те, що [PERSON] спільно проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . Від спільного проживання у них народилася донька. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26.03.2014 року було визнано батьківство та з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На сьогодні відповідач [PERSON] , згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного Василівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 16.12.2019 року № 34739/4, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 130 238,24 гривень. Зі слів позивачки [PERSON] , відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини: ніяким чином у житті дитини не бере участі та взагалі з нею не спілкується. Малолітня [PERSON] навчається у 4-Б класі КЗ «Дніпрорудненська спеціалізована І-ІІІ ступенів школа «Талант» на достатньому рівні. Мати регулярно відвідує школу, цікавиться навчанням доньки та відповідально ставиться до виховання дитини в сім`ї. Батько дитини, [PERSON] , жодного разу до школи не з`явився. Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Для розгляду даного питання, надання обґрунтованого та всебічно дослідженого письмового висновку про доцільність / недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , вказане питання було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини, яка відбулася 22.01.2020 року. На Комісію були запрошені позивач та відповідач. [PERSON] на засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив. Після з`ясування всіх обставин даного питання, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачку по справі, члени Комісії з питань захисту прав дитини шляхом голосування прийняли колегіальне рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Виходячи з вищевикладеного, орган опіки та піклування Василівської райдержадміністрації Запорізької області, діючи виключно в інтересах дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.28-29). Вищевказані обставини встановлені судом за наслідками повного та всебічного дослідження обставин справи, які перевірені доказами, та оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку. Відповідно до ст.ст.8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо. Відповідно до ст.ст.25, 27, 29 Конвенції про Права дитини, ратифікованої Постановою ВР від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці визнають права дитини, яка віддана компетентними органами на піклування з метою догляду за нею, її захисту або фізичного чи психічного лікування, на періодичну оцінку лікування, наданого дитині, і всіх інших умов, пов`язаних з таким піклуванням про дитину. Держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй; виховання поваги до батьків дитини, її культурної самобутності, мови і національних цінностей країни, в якій дитина проживає, країни її походження та до цивілізацій, відмінних від її власної; підготовку дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності чоловіків і жінок та дружби між усіма народами, етнічними, національними і релігійними групами, а також особами з корінного населення. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей. Наразі суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] безвідповідально ставиться до питання виховання свого малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд звертає увагу відповідача [PERSON] на те, що відповідно до положень ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України). Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, ретельно дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на нього ст.150 СК України, відносно малолітньої дитини. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України матір може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. У відповідності до положень ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до доказів, наданих позивачем та третьою особою на стороні позивача, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан здоров`я дитини, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, висновок органу опіки та піклування, суд дійшов переконливого висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, та суд вважає необхідним позов задовольнити та позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] за тими підставами, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , взагалі не проявляє до дитини батьківської турботи, байдуже ставиться до її виховання, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, за місцем проживання дитину не відвідує, протягом тривалого періоду часу аліменти на утримання доньки не сплачує, матеріально її не підтримує. Таким чином, батько [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання власної доньки [PERSON] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні вищенаведеними доказами, які є належними та допустимими, та відповідачем належними доказами не спростовані, тому суд вважає необхідним, виключно в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved