Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У липні 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженого представника Ключинського Костянтина Леонідовича звернувся до суду позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 67. Відповідно до п.п. 1.1 - 1.2 Договору, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 31 535 доларів США 00 центів, з цільовим використанням кредиту - на проведення розрахунку по договору купівлі - продажу нерухомого майна, з терміном привернення по 27 лютого 2027 року. Згідно до п. 1.3 Договору за користування кредитними коштами встановлюється плата 14 % річних. У відповідності до п. 2.1.3 Кредитного договору кредит надається однією сум у безготівковій формі шляхом дебатування рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. 21 листопада 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 67 від 27 лютого 2007 року, відповідно до якої сторони домовились викласти пункт 1.3 Кредитного Договору № 67 від 27 лютого 2007 року в наступній редакції: «За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 16,5 % річних. Відповідно до п. 4 всі положення Кредитного договору залишаються без змін та сторони підтверджують за ними свої зобов`язання. Вказана додаткова угода підписана сторонами. 26 січня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 67 від 27 лютого 2007 року у відповідності до п. 1 вказаного договору сторони домовились , що розмір процентної ставки за користування кредитними коштами , обумовлений пунктом 1.3 Основного договору, з 01 грудня 2008 року встановлюється в розмірі 16,5 % річних. Також, зазначеним Додатковим договором у зв`язку із зміною розміру процентної ставки боржника за кредитним договором, графік погашення кредитної заборгованості , що є додатком до Кредитного договору, викладений у новій редакції. Основний договір продовжує свою дію на умовах, що не суперечать умовам,встановленим цим Додатковим договором, і сторони підтверджують свої зобов`язання за ним ( п. 5 Додаткового договору № 1 від 26 січня 2010 року до Договору № 67 від 27 лютого 2007 року). 18 травня 2010 року змінена назва Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», яке і є правонаступником попереднього Товариства. Банк умови кредитного договору виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 31 535, 00 доларів США, а останній зобов`язався провернути кредитні кошти, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбаченому кредитним договором. Факт надання кредитних коштів [PERSON] підтверджується меморіальним валютним ордером № 57746 від 27 лютого 2007 року. Між тим, відповідачем зобов`язання за кредитним договором належним чином виконанні не були, з 04 березня 2015 року перестав погашати встановлені графіком платежі, а тому Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулось до Харківського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, заборгованість за Кредитним договором [PERSON] станом на 22 квітня 2016 року становить в гривневому еквіваленті ( по курсу НБУ 25, 373655 за один долар США станом на 22.04.2016) 601 876, 38 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 18 995, 00 дол США; відсотки за користування кредитом - 3 846, 95 дол. США; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 22 292, 62 грн. Крім того, з метою виконання зобов`язань щодо повернення кредитних коштів між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] 27 лютого 2007 року було укладеного Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, Семенюк М.Н. та зареєстровано в реєстрі за номером 196, відповідно до умов якого, Іпотекодавцем в іпотеку Відкритому акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» передано - житловий будинок літ «А-1», загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В», сарай літ. «Г», огорожа № 1-3, розташований за адресою: [ADDRESS] . Станом на дату звернення з даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною, а вимога банку про усунення порушень не виконаною. Таким чином, позивач набуло законного права звернути стягнення на іпотечне майно відповідача в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 « Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», відповідно до якого, з 21 листопада 2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 листопада 2014 року № 128 призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 лютого 2015 року № 35 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» по 20 березня 2015 року (включно). Також, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 лютого 2016 року № 213 продовжено строк здійснення ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк» та повноважень ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни строком на два роки по 19 березня 2018 року. На підставі викладеного та з урахуванням остаточних позовних позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 67 від 27 лютого 2007 року, яка станом на 22 квітня 2016 року становить 601 876, 36 гривень та складається із: заборгованість за кредитом - 18 995, 00 дол США; відсотки за користування кредитом - 3 846, 95 дол. США; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 22 292, 62 грн звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок літ «А-1», загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В», сарай літ. «Г», огорожа № 1-3, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] та перебуває в іпотеці ПАТ «ВіЕйБі Банк» шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усуненні недоліків позовної заяви, які зазначені в ухвалі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2016 року клопотання представника позивача про продовження строку виконання ухвали суду від 03 серпня 2016 року задоволено та продовжено строк виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року про залишення позовної заяви без руху, встановлений додатковий строк у десять днів з дня отримання копії даної ухвали. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви представником позивача усунуті, а тому на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) який набув чинності 15 грудня 2017 грудня. Відповідно до пункту 1.9 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діяли після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 червня 2018 року провадження у даній цивільній справі зупинено до набрання законної сили рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року у справі № 635/6683/15- ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2018 року поновлено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Бак» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 серпня 2019 року заяву представника АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИСТАЛБАНК» Гайдай Тетяни Вікторівни про залучення до участі у справі правонаступника позивача по цивільній справі № 635/5891/16 -ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, залучено до участі у справі правонаступника позивача - Акціонере товариство «КРИСТАЛБАНК». Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в справі матеріалами та випадку неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, причини не явки суду не повідомив. Відзив не надав, а також будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що 27 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 67. Відповідно до п.п. 1.1 - 1.2 Договору, банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 31 535 доларів США 00 центів, з цільовим використанням кредиту - на проведення розрахунку по договору купівлі - продажу нерухомого майна, з терміном привернення по 27 лютого 2027 року. Згідно до п. 1.3 Договору за користування кредитними коштами встановлюється плата 14 % річних. У відповідності до п. 2.1.3 Кредитного договору кредит надається однією сум у безготівковій формі шляхом дебатування рахунку позичальника та перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів, передбачених договором, а також можливих штрафних санкцій позичальник укладає з Банком договори іпотеки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, між Банком та позичальником, тобто 21 листопада 2008 року укладено Додаткову угоду до Договору № 67 від 27 лютого 2007 року, якою сторони домовились викласти пункт 1.3 Кредитного Договору № 67 від 27 лютого 2007 року в наступній редакції: «За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 16,5 % річних. Відповідно до п. 4 всі положення Кредитного договору залишаються без змін та сторони підтверджують за ними свої зобов`язання. Вказана додаткова угода підписана сторонами. Також, 26 січня 2010 року між Банком та позичальником укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 67 від 27 лютого 2007 року у відповідності до якого сторони домовились , що розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, обумовлений пунктом 1.3 Основного договору, з 01 грудня 2008 року встановлюється в розмірі 16,5 % річних. Також, пунктом 3 зазначеного Додаткового договору у зв`язку із зміною розміру процентної ставки боржника за кредитним договором, графік погашення кредитної заборгованості, що є додатком до Кредитного договору, викладений у новій редакції. Основний договір продовжує свою дію на умовах, що не суперечать умовам,встановленим цим Додатковим договором, і сторони підтверджують свої зобов`язання за ним ( п. 5 Додаткового договору № 1 від 26 січня 2010 року до Договору № 67 від 27 лютого 2007 року). 18 травня 2010 року назва Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» змінена на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», яке і є правонаступником попереднього Товариства. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті) Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). У статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами частини 1статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно з частиною 1статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частин 1статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Рішенням Харківського районного суду Харківської області по цивільній справі № 635/6683/15-ц від 09 серпня 2016 року позовні вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 67 від 27 лютого 2007 року в розмірі 601 876 (шістсот одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 38 копійок. Стягнуто в рівних частках з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , в дохід держави судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят три ) гривні 00 копійок, а саме по 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім ) гривень 00 копійок з кожного. Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2018 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без змін. 27 лютого 2007 року, з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, що випливає з кредитного договору, Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] уклали Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, Семенюк М.Н. та зареєстровано в реєстрі за номером 196, відповідно до умов якого, Іпотекодавцем в іпотеку Відкритому акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» передав - житловий будинок літ «А-1», загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 50,2 кв.м., з надвірними будівлями: вбиральня літ. «В», сарай літ. «Г», огорожа № 1-3, розташований за адресою: [ADDRESS] . Узгоджена сторонами оцінка вартості предмета іпотеки становить 187 355, 00 грн. 04 липня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та АТ «КРИСТАЛБАНК» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 24436, відповідно до якого АТ «КРИСТАЛБАНК» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими йому згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 24436 від 04 липня 2019 року. Також, 04 липня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та АТ «КРИСТАЛБАНК» укладено Договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, визначеними в Додатку № 1 до нього. За вказаними договорами від ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до АТ «КРИСТАЛБАНК» передано права вимоги, зокрема: за Кредитним договором № 67 від 27 лютого 2007 року; за Іпотечним договором, посвідченим 27 лютого 2007 року Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу за реєстровим № 196. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 серпня 2019 року залучено до участі у справі правонаступника позивача - Акціонере товариство «КРИСТАЛБАНК». Частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з частиною 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України «Про іпотеку» ( надалі-Закон). Частиною 5статті 3 Закону передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За приписами частини першої статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Правовідносини, які стосуються порядку звернення стягнення на передане в іпотеку майно, врегульовані Законом України «Про іпотеку». Цим Законом визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Так, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За положеннями статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотекодержателю. Пунктами 5.1.6, 5.1.12 Договору іпотеки передбачено, що іпротекодержатель має права звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку ( або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконано. Звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах передбаченому цим Договором. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок зобов`язання за Кредитним договором в порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору; продажу Іпотекодателем від свого імені предмета іпотеки будь - якій особі на підставі договору купівлі - продажу в порядку, всиновленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору (п. 7.4 Договору іпотеки). Відповідно до п. 7.5 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.4 цього Договору. Відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішення суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що уразі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (уразі необхідності);спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц, зазначила, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення, та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Це обумовлено тим, що сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж та, що зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася. Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку" можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. З урахуванням зазначеного, слід дійти висновку, що у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Під час розгляду справи судом умов для застосування до виниклих правовідносин Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) судом не встановлено. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе за кредитним договором зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконував, як і рішення суду про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. За правилами статей 133, 141 ЦПК України понесені позивачем при звернення до суду судові витрати підлягають стягненню з відповідача .

Outcome: approved