Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

27.06.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій [PERSON] просить визнати за нею право власності на 2/3 частини спадкового майна після смерті [PERSON], померлого 02.01.2017, яке складається з житлового будинку та господарських споруд, розташованих в с. Лозуватка, Шполянського району, Черкаської області, по вул. Паркова 93. Свій позов позивач мотивує тим, що 02.01.2017 помер її батько [PERSON]. Обставина перебування з померлим у родинних відносинах підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: село Лозуватка, вул Паркова (перейменована з вулиці Леніна), будинок 93 Шполянського району Черкаської області. Доказами перебування вказаного будинку у власності померлого є Договір купівлі продажу будинку від 11.09.2007. 17.02.2017 позивачка звернулася до Першої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 46792969 від 17.02.2017. Мати позивача, дружина померлого, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Про свої права на отримання спадщини заявив також син померлого від першого шлюбу [PERSON]. Дані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 60255473. З моменту відкриття спадщини і по даний час пройшло понад шість місяців, але позивачка не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину за законом на будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який утримує [PERSON] та в зв'язку з тим що [PERSON] оспорює право позивача на спадщину. Відповідачем було\~подано відзив\~у якому\~зазначив,\~що не\~визнає поданого\~позову,\~мотивуючи тим,\~що відповідач із своїм чоловіком [PERSON] придбали житловий будинок в с. Лозуватка Шполянського району вул. Паркова (бувша Леніна), буд.93, у [PERSON]. Так як обоє на той час уже досягли похилого віку та потребували сторонньої допомоги, то договір купівлі - продажу будинку від 11.09.2007 оформили на імя її племінника [PERSON] за його згодою, в надії на його допомогу та догляд. Право власності на будинок зареєстровано за [PERSON] 24.09.2007 року. Будинок придбали за власні кошти у [PERSON] за 33 тисячі грн., які передали йому особисто, підтвердженням чого: є його розписка, яка складена та підписана в присутності свідків. [PERSON] кошти на придбання цього будинку не надавав. 25 жовтня 2007 року відповідачка та її чоловік [PERSON] зареєструвалися та проживали в придбаному нами будинку, підтвердженням чого є довідка Лозуватської сільської ради за № 241 від 07.03.2017 року. [PERSON] в будинку не був зареєстрований та не проживав. Він постійно був зареєстрований та проживав в [INFO] разом із своєю сімєю. Періодично приїздив до відповідача та надавав необхідну допомогу в господарських роботах придбанні ліків, продуктів харчування. Після смерті чоловіка відповідача - [PERSON], яка настала 29.12. 2013 року, відповідач стала проживати одна. Нещодавно відповідачці виповнилося 73 роки, вона хворіє і потребує стороннього догляду. ЇЇ племінник [PERSON] надавав їй свої послуги по забезпеченню доглядом, харчуванням, утриманням її житлового будинку і присадибної ділянки в належному стані до дня його смерті. Однак 02 січня 2017 року [PERSON] помер. Після його смерті відповідачка вимушена була подати заяву про прийняття спадщини до 1-ої нотаріальної контори м. Черкаси. За вказаних обставин, в разі видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] та [PERSON], який також претендує на весь спадковий будинок, в тому числі на спірний будинок, відповідачка фактично може залишитися без житла, чим порушуються її права на житло, так як вказаний будинок є її єдиним житлом, на яке вона витратила власні кошти. Уклавши договір купівлі продажу будинку на імя свого племінника [PERSON] замість договору довічного утримання відповідачка помилялася щодо правових наслідків договору і це є обставиною, що має істотне значення, а тому є передбачені ст. 229 ЦК України підстави для визнання правочину недійсним. У звязку з цим просила відмовити позивачу у задоволенні позову. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому зокрема зазначено, що відповідачем, не надано жодного доказу на доведення свого відзиву. [PERSON] не була стороною договору купівлі-продажу і не може свідчити про обох сторін договору була спрямована на укладення іншого правочину ніж в договорі. Отже, про порушення прав Відповідача не може бути й мови, при цьому Відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу в отриманні спадщини, заявляючи безпідставні та необґрунтовані позови та утримуючи у себе правовстановлюючі документи на будинок. [PERSON]А також не входить до спадкоємців першої черги і за тих обставин, що спадкоємці першої черги ([PERSON]І та [PERSON] а також дружина померлого, мати позивачки , яка відмовилась від своєї частки на її користь), заявили про свої права, права на спадщину. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує, також повідомив що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки ндо суду не повідомила, проти задоволення позову заперечувала відповідно до наданого відзиву. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~відповідача[PERSON] до суду не зявився надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 11.07.2018 було відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 03.08.2018 було зупинено провадження у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.01.2019 було поновлено провадження у справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 28.02.2019 було витребувано від Першої Черкаської державної нотаріальної контори спадкову справу №68/2017 після смерті [PERSON]. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.03.2019 було витребувано від архіву Шполянського районного суду Черкаської області цивільну справу № 710/1278/17 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку та визнання права власності на будинок. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 29.03.2019 було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 24 травня 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено актовий запис №1203. Батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІІ-СР №377856 виданим 07 серпня 1992 року відділом ЗАГС м. Черкаси (а.с.9). [PERSON] 11.08.2012 зареєструвала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-БК №204023 від 11 серпня 2012 року виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї. (а.с.7). [PERSON] помер 02.01.2017, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №293815 від 05.01.2017, виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.8). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46792669 від 17.02.2017 виданого Першою Черкаською державною нотаріальною конторою, 17.02.2017 було заведено спадкову справу номер у нотаріуса 68/2017, номер у спадковому реєстрі 60255473, після смерті [PERSON], який помер 02.01.2017 (а.с.10). Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру правочинів №4585873 від 11.09.2007, наданого приватним нотаріусом Шполянського районого нотаріального округу [PERSON], 11.09.2007 був зареєстрований договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно з витягом по реєстрацію права власності на нерухоме майно №16032545 від 24.09.2007, виданим Шполянським виробничим підрозділом Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Леніна буд. б/н, в с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області, на підставі договору купівлі-продажу №2053 від 11.09.2007, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], належить [PERSON] (а.с.12). 11.09.2007 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Леніна в с. Лозуватка, Шполянського району, Черкаської області, за яким [PERSON] продав а [PERSON] купив зазначений житловий будинок. Інвентаризаційна вартість будинку становить 54973,00 грн., продаж здійснено за 20200,00 грн. Договір посвідчений приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу [PERSON] 11.09.2007, зареєстровано в реєстрі за №2053 (Т.1 справи №710\\1278\\18 а.с.12, 86). Відповідно до довідки №241 від 07.03.2017, виданої Лозуватською сільською радою Шполянського району Черкаської області, в с.Лозуватка Шполянського району Черкаської області по вул. Паркова, 93, за [PERSON], який помер 02.01.2017, на праві особистої власності дійсно числиться житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований на земельній ділянці 0,40 га, яка не приватизована. Даний житловий будинок належить [PERSON], згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.09.2007, серія СГГ № 329099. На час купівлі будинку в ньому були зареєстровані [PERSON], який вибув 25.10.2007, [PERSON], яка вибула 25.10.2007, [PERSON], прописаний з 25.10.2007, який помер 29.12.2013, [PERSON], яка прописана з 25.10.2007 постійно по даний час. Згідно договору купівлі продажу від 11.09.2007, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області, даний будинок був переоформлений 11.09.2007 з [PERSON] на [PERSON]. З 25.10.2007 по даний час за вищевказаною адресою постійно проживає та зареєстрована [PERSON], з 25.10.2007 по 29.12.2013 постійно проживав та був прописаний [PERSON], [PERSON] в даному будинку не проживав, лише періодично приїжджав (а.с.13). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесеної державним нотаріусом Першої Черкаської нотаріальної контори вих.№133/02-31 від 21.01.2019, винесеної 18.01.2019 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Лозуватка, по вулиці Парковій (вулиця Леніна), у будинку №93, Шполянського району Черкаської області. Відмова була мотивована відсутністю правовстановлюючих документів на будинок №93 по вул. Парковій (Леніна) с. Лозуватка, Шполянського району, Черкаської області, а також у звязку з судовим спором. (а.с.72). Відповідно до заяви [PERSON] від 17.02.2017 за №141, поданої до Першої черкаської державної нотаріальної контори, спадкова справа №68/2017, вона відмовилась від прийняття спадщини за усіма підставами, що залишилося після смерті чоловіка на користь його дочки, [PERSON] [INFO] (а.с.113). Відповідно до заяви [PERSON] від 20.02.2017 за №146, поданої до Першої черкаської державної нотаріальної контори спадкова справа №68/2017, спадщину, що залишилася після смерті батька (незалежно від того, з чого вона складається) прийняла (а.с.114). Відповідно до заяви [PERSON] від 05.05.2017 за №446, поданої до Першої черкаської державної нотаріальної контори спадкова справа №68/2017, спадщину, що залишилася після смерті батька ( незалежно від того, з чого вона складається) прийняв (а.с.115). Згідно заяви від 07.06.2017, адресованої компетентним органам, [PERSON], справжність підпису якої засвідчена державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори [PERSON], 02.01.2017 помер - племінник [PERSON], який на час смерті проживав в [INFO], [PERSON] приймає спадкове майно згідно законодавства (а.с.116). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.49\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~нотаріус або\~посадова особа,\~яка вчиняє\~нотаріальні дії,\~відмовляє у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~якщо: вчинення\~такої дії\~суперечить законодавству\~України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених законом. Згідно з\~п.3\~Глави 13\~«Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України»,\~нотаріус на\~вимогу особи,\~якій відмовлено\~у вчиненні\~нотаріальної дії,\~зобов'язаний\~викласти причини\~відмови в\~письмовій формі\~і роз'яснити\~порядок її\~оскарження.\~У цих\~випадках нотаріус\~протягом трьох\~робочих днів\~виносить постанову\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії.\~У постанові\~про відмову\~зазначаються: дата\~винесення постанови; прізвище,\~ініціали нотаріуса,\~який виніс\~постанову,\~найменування та\~місцезнаходження державної\~нотаріальної контори\~або найменування\~нотаріального округу\~та адреса\~розташування робочого\~місця приватного\~нотаріуса; прізвище,\~ім'я,\~по батькові\~фізичної особи,\~яка звернулася\~за вчиненням\~нотаріальної дії,\~місце її\~проживання або\~найменування і\~місцезнаходження юридичної\~особи; про\~вчинення якої\~нотаріальної дії\~просила особа,\~що звернулася\~до нотаріуса\~(короткий\~зміст прохання); причини\~відмови у\~вчиненні нотаріальної\~дії з\~посиланням на\~чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Згідно з п.4 Глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Пунктом 1 абз.3 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», акцентовано, на тому, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. В матеріалах справи наявна постанова державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №133 від 21.01.2019, винесена 18.01.2019 (а.с.72). В обґрунтування даної постанови нотаріус вказав, що на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Лозуватка, по вулиці Парковій (вулиці Леніна), у будинку №93, Шполянського району Черкаської області, відсутні правовстановлюючі документи, а також існує судовий спір. Позивач не може надати оригінал документу про право власності на спадкове майно, оскільки він знаходиться у відповідача по справі, яка відмовляється передати даний документ позивачеві. За таких обставин суд вважає, що відмова нотаріуса є обґрунтованою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1223\~ЦК України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.\~1258\~ЦК України,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Матеріали справи не містять відомостей про наявність заповіту залишеного [PERSON]. Тобто в даному випадку спадкування має здійснюватися за законом. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. За даними матеріалів спадкової справи №68/2017, яка була заведена державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], які подали заяви про прийняття спадщини є [PERSON], [PERSON], які є дочкою та сином покійного [PERSON]. Дружина спадкодавця, [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини на користь своєї дочки, [PERSON]. Крім цього, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала його тітка, [PERSON], яка входить до третьої черги спадкоємців. Враховуючи вище викладене тітка, яка входить до третьої черги спадкоємців усувається спадкоємцями першої черги тобто дітьми спадкодавця, і матиме право спадкувати майно лише в разі відмови їх від спадщини. Згідно ст.1267\~ЦК України,\~частки у\~спадщині кожного\~із спадкоємців\~за законом\~є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Оскільки спадкоємців першої черги, які подали заяви до нотаріальної контори було троє, спадкове майно яке належало [PERSON] мало б ділитися на трьох в рівних частинах. Проте дружина спадкодавця відмовилася від своєї частки у спадщині на користь своєї дочки, про що подала відповідну заяву до нотаріуса, то відповідно розмір часток у спадщині змінився. Так, дочка спадкодавця, [PERSON], претендує на 2/3 частини спадкового майна, а син спадкодавця, [PERSON], має право на 1/3 частину цього майна. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Позивачка в установленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх майнових прав на спадкове майно втім їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Отже в інший спосіб захисти своє порушене право аніж в судовому порядку вона не може. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вказано в ч. 6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, наявні у справі, суд приходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позов належить задовольнити повністю. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу не збільшив та не зменшив позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Згідно ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судові витрати по справі в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved