Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що є власником ? частини будинку за адресою [ADDRESS], за договором купівлі-продажу від 08.06.2013 року, та власником земельної ділянки. Другим співвласником зазначеного домоволодіння є [PERSON]. Між ними склався певний порядок користування домоволодінням, яке має два окремі входи, окремі системи водо та газопостачання. У відповідності до висновку спеціаліста будівельно-технічного дослідження від 02.02.2015 року ? частина будинку за адресою [ADDRESS], яка знаходиться у її користуванні може експлуатуватися, як окремий об'єкт нерухомості, що має окремий вхід, необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, які відповідають нормам ДБН та складаються з приміщень житлового будинку літ. «А-1»: житлова кімната «3» площею 12,1 кв.м., житлова кімната «4» площею 6,7 м.кв., житлова кімната «2» площею 7 м.кв., кухня «1» площею 13,7 м.кв., житлова кімната «5» площею 11 м.кв., санвузол «11» площею 5,6 м.кв., коридор «12» площею 2,6 м.кв., надвірні будівлі : вбиральня літ «к», ганок «га2», літньої кухні «Н», погрібу літ. «п/г1», мають окреме водо та газопостачання. Земельна ділянка розміром 0,033 га., на якій розташована ? частину будинку з надвірними будівлями належить їй на праві власності, тому вважає що є всі підстави та технічна можливість для поділу домоволодіння між двома співвласниками та виділити ? частину будинку, як окрему одиницю. Крім того на зазначеній земельній ділянці є самочинно збудовані споруди: житлова прибудова літ. «а6», погріб літ. «п/г1», кухня літ. «Н2», сарай літ. «Р». Технічним звітом про стан будівельних конструкцій встановлена їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації згідно нормативів ДНБ, дотримання санітарних і протипожежних вимог, права третіх осіб не порушені. Тому просить визнати як окремий об'єкт нерухомого майна вищевказане домоволодіння а також визнати власником самочинно збудованих споруд. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи судом повідомлявся, надав заяву про розгляд справи в його відсутність в задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки позивачем не зазначено, яким саме чином Сумська міська рада порушила його права. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. 3-і особи в судове засідання не з'явились, про час розгляду справи судом повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником ? частини будинку за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки відповідно до договорів купівлі-продажу від 08.06.2013 року (а.с. 5-9), 24.11.2014 року [PERSON] управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області на її звернення було надано відповідь, що на сьогоднішній день відсутні підстави для прийняття в експлуатацію самочинного будівництва. (а.с.10). Згідно експертного висновку будівельно-технічного дослідження № 769 не здані в експлуатацію приміщення та житлові прибудови літ «а6», погріб літ «п/г1», літня кухня «Н», сарай літ «Р» відповідають державним будівельним, пожежним і санітарним нормам, та виходячи з нормативних вимог розподіл домоволодіння, житлового будинку з надвірними прибудовами за адресою [ADDRESS] в натурі, по сформованому порядку користування можливий (а.с.11-29). Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки [PERSON] та [PERSON] мають у власності по ? частини домоволодіння, між ними склався певний порядок користування будинком та відповідно до висновку експерта є технічні можливості для виділення як окремих об'єктів нерухомого майна, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині виділення в натурі як окремого об'єкт нерухомого майна ? частини домоволодіння за адресою [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ «А-1»: житлова кімната «3» площею 12,1 кв.м., житлова кімната «4» площею 6,7 м.кв., житлова кімната «2» площею 7 м.кв., кухня «1» площею 13,7 м.кв., житлова кімната «5» площею 11 м.кв., санвузол «11» площею 5,6 м.кв., коридор «12» площею 2,6 м.кв., надвірні будівлі : вбиральня літ «к», ганок «га2». Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. П. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статі 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" роз'яснює, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 6 Закону України № 2780-ХП "Про основи містобудування" спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями архітектурно-будівельного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 Цивільного Кодексу України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закону) в чинній редакції, забудова присадибних, дачних та садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Надання будівельного паспорту здійснюється спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі. Стаття 34 вказаного Закону передбачає направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань архітектурно-будівельного контролю, а також реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Відповідно до ч. 9 ст. 39 Закону, зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для оформлення права власності на нього. У пункті 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" від 30 березня 2012 року № 6 роз'яснено, що, вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Сам лише факт перебування спірної прибудови на земельній ділянці, що перебуває у власності позивачів, не може бути підставою для визнання права власності на зведену прибудову до будинку споруджену з порушенням встановленого законом порядку. Представником позивача в судовому засіданні не було обгрунтовано та не надано доказів відносно того, яким чином відповідач не визнає або порушує права позивача, зокрема не надано доказів, що питання оформлення права власності було предметом розгляду Сумською міською радою, що за певних обставин могло свідчити про наявність спору про право. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог про визнання права власності на самочинно збудовані споруди.

Outcome: partial