Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить (з урахуванням уточнених позовних вимог) звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2013, що належить [PERSON], шляхом його вилучення та подальшого продажу з публічних торгів на умовах визначених у договорі застави транспортного засобу №50040729 від 14 жовтня 2013 року. Також просить стягнути збитки у розмірі 12000 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 34810 грн. 42 коп., а також судові витрати. Вимоги обгрунтував тим, що 07 жовтня 2013 року ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] кредитний договір № 50010729 відповідно до умов якого, ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язалося надати позичальникові кредит у сумі 261 078, 14 грн., що на дату укладення договору становило еквівалент 31866 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2013, а останній зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі. Відповідно до п.1.3.1. кредитного договору розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником в рахунок повернення кредиту, визначено в гривні на день укладання договору, в графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. В подальшому [PERSON] мав сплачувати платежі для повернення кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків в гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в кредитному договорі. Починаючи з листопада 2013 року, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, позичальник перестав виконувати свої зобов'язання за договором, взагалі не сплативши кредитні платежі за листопад 2013 року, грудень 2013 року, січень - березень 2014 року. Тобто, взагалі не здійснив наступні платежі, а саме: щомісячного платежу за листопад 2013 року на суму 7148 грн. 03 коп. відповідно до рахунку № 00131869 від 4 листопада 2013 року, належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 листопада 2013 року; щомісячного платежу за грудень 2013 року на суму 7197 грн. 31 коп. відповідно до рахунку № 00139300 від 03 грудня 2013 року, належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 грудня 2013 року; щомісячного платежу за січень 2014 року на суму 7247 грн. 90 коп. відповідно до рахунку № 00146135 від 2 січня 2014 року, належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 січня 2014 року; щомісячного платежу за лютий 2014 року на суму 7588 грн. 05 коп. відповідно до рахунку № 00153118 від 3 лютого 2014, належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 лютого 2014 року; щомісячного платежу за березень 2014 року на суму 9332 грн. 43 коп. відповідно до рахунку № 00159954 від 03 березня 2014, належного до сплати відповідно до графіку погашення не пізніше 15 березня 2014 року. Таким чином, станом на 10 квітня 2014 року у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем за несплаченими платежами за договором на загальну суму 38 513 грн.72 коп. У зв'язку з систематичним невиконанням умов договору 04 березня 2014 року ТОВ «Порше мібіліті» [PERSON] направлялась вимога (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. В п.3.3. договору позивачем та відповідачем погоджено, що термін дострокового повернення кредиту вважатиметься таким, що настав, а кредит таким що підлягає поверненню, на п'ятий календарний день з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги позичальнику. У цей термін (якщо інший термін не буде вказано у письмовій вимозі) останній зобов'язаний повернути позивачеві в повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, які підлягають застосуванню (сума повернення розраховується позивачем і вказується у повідомлені). У вимозі позивачем встановлено строк в 30 календарних днів з моменту направлення вимоги для повернення суми кредиту, плати за користування кредитом та сплати штрафних санкцій, які підлягають застосуванню за договором. Таким чином, терміном повернення кредиту відповідно було 03 квітня 2013 року. Проте, [PERSON] вимоги не виконав та заборгованості не погасив. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2014 року встановлено факт невиконання взятих [PERSON] на себе обов'язків. Стягнуто з нього основну суму заборгованості за кредитним договором від 07 жовтня 2013 року №50010729 в сумі 383214 грн. 57 коп., збитки у розмірі 18211 грн. 68 коп., штраф в сумі 54445 грн. 75 коп., пеню в розмірі 872 грн. 73 коп., 3% річних в сумі 467 грн. 37 коп., а всього 457212 грн. 11 коп. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2014 року вказане рішення залишено без змін. Заборгованість до цього часу не погашена. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ТОВ «Порше мобіліті» та [PERSON] 14 жовтня 2013 року було укладено договір застави транспортного засобу № 50040729, за яким відповідачем було передано у заставу: автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2013 заставною вартістю 348104 грн.18 коп. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором на предмет застави має бути звернено стягнення. Зазначив, що для захисту свої прав позивач звернувся до спеціалізованої організації, а саме ТОВ «ЮФ «Вернер» для представництва його інтересів в суді, підготовки процесуальних документів у зв'язку із порушенням умов договору з боку відповідача. Вартість послуг з урахуванням податку на додану вартість складає 12000 грн., що і є збитками пов'язаними зі зверненням стягнення. Крім того, п.4.1.2. договору застави сторони погодили, що у разі невиконання та/або неналежного виконання відповідачем умов, передбачених статтею 2.3 договору застави, ТОВ «Порше мобіліті» має право застосовувати до [PERSON] штрафні санкції у розмірі 10 % від вартості предмету застави, визначеної п.1.1. договору. Таким чином сума штрафних санкцій складає 34810 грн. 42 коп. та має бути стягнута з відповідача. Власником вказаного вище транспортного засобу на даний час є [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про заставу автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], 2013 року випуску, який є предметом застави, а також відсутність згоди Позивача на відчуження предмета застави, усі наступні власники даного автомобіля є недобросовісними набувачами. Таким чином, застава даного автомобіля за договором застави транспортного засобу 50040729 від 14.10.2013 року зберігає свою силу для [PERSON], а позивач має право звернути стягнення на предмет застави, який на сьогоднішній день належить останній, для задоволення своїх вимог за кредитним договором №50010729 від 07 жовтня 2013 року. Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2017 року, провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в частині позовних вимог до [PERSON] закритовідповідно до п. 6 ст. 205 ЦПК України, яка діяла на момент винесення даної ухвали. 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального Кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІ від 03.10.2017 року, на підставі якого Цивільний процесуальний Кодекс України викладено в новій редакції. Згідно п/п 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні у запереченні та пояснив, що на підставі письмового відплатного договору купівлі - продажу транспортного засобу №8047/2017/344068 від 23 лютого 2017 року [PERSON] є законним власником автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, 2013, кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER]. В день укладення договору, з метою виявлення будь-яких обтяжень, що могли стати перешкодою для придбання спірного автомобілю, співробітником сервісного центру МВС був сформований витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51549524 від 23 лютого 2017 року о 12 год. 29 хв., згідно якого було відсутнє будь-яке обтяження (арешт, застава) щодо спірного автомобілю.Таким чином, у разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами. Факт реєстрації обтяження рухомого майна заставою має вагоме публічне значення, оскільки дозволяє усім заінтересованим особам виявити наявність чи відсутність такого обтяження, що в свою чергу дозволяє захистити інтереси суб'єктів при укладенні правочинів щодо цього майна. Разом з тим, надані докази свідчать про те, що [PERSON] є добросовісним набувачем на рухоме майно обтяжень, оскільки на день придбання спірного автомобілю не знала і не могла знати, що він перебуває у заставі позивача, що підтверджується наданим витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Отже, беручи до уваги той факт, що [PERSON] є добросовісним набувачем на рухоме майно без обтяжень, відтак спірне майно не може бути витребуване у останньої. Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 березня 2017 року накладено арешт на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2013, шляхом заборони третім особам вчиняти будь - які дії щодо його реєстрації/зняття з обліку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 статті 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до положень ст 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] 07 жовтня 2013 року укладено кредитний договір № 50010729, відповідно до умов якого ТОВ «Порше мобіліті» зобов'язалося надати позичальникові кредит у сумі 261078 грн. 14 коп., що на дату укладення договору становило еквівалент 31866 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2013, а останній зобов'язався використати його за цільовим призначенням, згідно зі встановленим строком, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом (проценти за ставкою у розмірі 9,90% та комісії разова комісія за надання розміщення кредиту - 2,50% від суми кредиту, а також повернути відповідачу кредит своєчасно та у повному обсязі. Спосіб надання кредиту - перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Атлантик». Невід'ємною частиною договору є загальні умови кредитування, додаткова угода до договору від 7 жовтня 2013 року та графік погашення кредиту. На виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» 14 жовтня 2013 року було укладено договір застави транспортного засобу №50040729 (а.с. 26-30 т.1). Умовами вказаного договору визначено, що на забезпечення виконання зобов'язань позичальник заставляє автомобіль з наступними характеристиками: автомобіль марки VW, модель VOLKSWAGEN Tiguan, номер кузова [NUMBER], рік виробництва 2013, об'єм двигуна 1968, реєстраційний номер - [NUMBER], тип ТЗ - універсал - В, бежевого кольору. За домовленістю сторін заставна вартість заставленого автомобіля становить 348104 грн. 13 коп. (п.1.1. договору застави). Заставою за цим договором забезпечуються всі вимоги фінансової установи щодо виконання позичальником всіх його грошових зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 1.6. договору застави визначено, що наступні застави майна, яке є предметом застави за цим договором, передача його в оренду, найм, позику, лізинг, інше користування, тощо, дозволяється лише за попереднім письмовим дозволом заставодержателя. В таких договорах обов'язково повинно бути зазначено, що вони втрачають чинність у разі переходу права власності на предмет застави до заставодержателя або, у разі звернення стягнення на предмет застави, з моменту вчинення виконавчого напису чи пред'явлення позову. У разі порушення заставодавцем своїх обов'язків, зокрема передачі заставодавцем предмета застави іншій особі без попередньої згоди заставодержателя згідно з порядком, зазначеним у п.1.7, п. 4 заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена протягом 10 робочих днів з дня направлення заставодержателем відповідного повідомлення звернути стягнення на предмет застави. Згідно з п.5.1 договору застави, заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за цим договором та за кредитним договором, яке виникає у випадку не виконання (або часткового не виконання) заставодавцем своїх зобов'язань перед заставодавцем за кредитним договором та в інших випадках передбачених договором, при простроченні належного платежу та згідно з розділом 4 цього договору. Пунктом 5.4.1 договору застави визначено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не узгоджено сторонами або дозволено законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі , зазначеному в п.1.1 цього договору, або за вимогою заставодержателя, визначається належними суб'єктами оціночної діяльності, призначеними заставодержателем. Право застави виникає з моменту підписання договору та його нотаріального посвідчення. Наявні матеріали справи свідчать про те, що спірний автомобіль вже неодноразово реалізовано без згоди заставодавця. Так, зокрема,відповіддю Регіонального сервісного центру МВС України в Кіровоградській області №31/11-705 від 23 лютого 2017 року власниками транспортного засобу марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2013 були наступні особи: 1) [PERSON] з 12.10.2013 року по 26.11.2013 року; 2) [PERSON] з 11.12.2013 року по 15.04.2015 року; 3) [PERSON] з 15.04.2015 року по 17.04.2015 року; 4) [PERSON] з 04.06.2015 року по 17.05.2016 року; 5) [PERSON] з 17.05.2016 року по 11.11.2016 року; 6) [PERSON] з 12.11.2016 року по 16.11.2016 року; З 16.11.2016 року по 20.02.2017 року право власності на транспортний засіб марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], 2013 року випуску взагалі ні за ким не зареєстровано. Згідно довідки регіонального сервісного центру МВС України у Кіровоградській області вих. №31/11/1333 від 10 квітня 2017 року, останнім власником транспортного засобу - автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, 2013 року випуску, кузов [NUMBER], бежевого кольору, зареєстровано на праві приватної власності за гр. [PERSON], [INFO], державний номерний знак автомобіля [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 23 лютого 2017 року. Реєстрація автомобіля відбулась 23 лютого 2017 року в Територіальному сервісному центрі 8047 Регіонального сервісного центру МВС у місті Києві. В письмових поясненнях відносно заперечення наданого відповідачем на позов, представник позивача стверджував, що відомості про заставу транспортного засобу легковий автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2013 були внесені до Державного реєстру обтяження рухомого майна з 04 листопада 2013 року, про що свідчить витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи, на час укладення договору купівлі-продажу між відповідачем та [PERSON] від 23 лютого 2017 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості щодо обтяження (обтяження вилучено) автомобіля марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], рік випуску 2013, що підтверджується Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна №51549524 від 23 лютого 2017 року (12:29:51), наданим на вимогу суду Територіальним сервісном центром 8047 Регіонального сервісного центру МВС у місті Києві. Листом приватного нотаріуса Луцького нотаріального округу Книш В.А. №58/01-16 від 01 березня 2017 року, надано відомості, щодо припинення обтяжень рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а саме: - Дата припинення: 20.02.2017р. о 20:23:12; тип обтяження: застава рухомого майна; № обтяження 13991935; Боржник: [PERSON]; Обтяжувач: ТОВ "Порше Мобіліті"; підстава вилучення: заява, 20.02.2017 р. ТОВ "Порше Мобіліті"; - Дата припинення: 20.02.2017р. о 20:25:21; тип обтяження: арешт рухомого майна; № обтяження 16073096; Боржник: [PERSON]; Обтяжувач: Чечелівський відділ державної виконавчої служби м. Дніпро; підстава вилучення: заява, 20.02.2017 р. ТОВ "Порше Мобіліті"; -Дата припинення: 20.02.2017р. о 20:27:01; тип обтяження: арешт рухомого майна; № обтяження 14377963; Боржник: [PERSON]; Обтяжувач: Відділ дердавної виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції; підстава вилучення: заява, 20.02.2017 р. ТОВ "Порше Мобіліті". Тобто, вказані реєстраційні дії відбулися за три дні до укладення договору купівлі- продажу транспортного засобу №8047/2017/344068 від 23.02.2017 року. Нотаріус зазначила, що вказані реєстраційні дії нею не вчинялись, а у провадженні СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області знаходиться кримінальне провадження №12017030010000863 від 23 лютого 2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.361 КК України. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Частиною 4 ст. 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. За положеннями ч.1 ст.589, ч.ч.1, 2 ст.590 ЦК України, ст.ст.19, 20 Закону України "Про заставу у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором; звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язанням, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Як зазначено у ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Однак, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Аналогічна норма передбачена і в ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» який є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна; зазначена правова норма також передбачає, що зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком, якщо обтяжувачем надана згода на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження або відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 Цивільного кодексу України, за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. За змістом ст. 23 даного Закону відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 45 Закону витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна свідчить про внесення записів про обтяження до Державного реєстру або про їх відсутність. У разі наявності обтяження у витягу вказуються всі наявні записи та відомості, що містяться в них. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Враховуючи вищезазначені норми закону, суд вважає, що на момент продажу спірного автомобіля відомості про обтяження предмета застави не були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (обтяження вилучено), тому [PERSON] придбала спірний автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], 2013 року випуску, без будь-яких обтяжень. Судом встановлено, що автомобіль марки VW, модель Tiguan, кузов [NUMBER], 2013 року випуску, що належав [PERSON], 23 лютого 2017 року був відчужений за договором купівлі - продажу транспортного засобу №8047/2017/344068 від 23 лютого 2017 року,згідно якого ціна даного транспортного засобу складала 359 275 (триста п'ятдесят дев'ять тисяч двісті сімдесят п'ять) грн. 50 коп. та була сплачена [PERSON], що підтверджується розрахунком. На час відчуження предмета застави у Державному реєстрі не було зареєстровано обтяження (обтяження вилучено ), а тому в силу положення ст. 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень" таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами. Відповідно ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed