Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 5 679,87 грн. На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 21.12.2020 року дана справа розподілена на суддю Казмиренко Л.В . В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" та Членом Київської організації Національної Спілки художників України [PERSON] було укладено Договір № 2212 від 28 березня 2016 року про надання послуг з розподілу теплової енергії, розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, технічного обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання в нежилому приміщенні в будинку [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] заборгував КП "Київжитлоспецексплуатація" за період з березня 2016 року по грудень 2017 року 4421, 44 грн. вартості технічного обслуговування систем центрального опалення, яке нараховано згідно із калькуляціями від 24.02.2011 року, від 04.11.2015 р., на підставі розділу 4. Договору та Додатку №1 до Договору, позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість в сумі 4421,44 грн., інфляційної складової боргу в сумі 549,06 грн., 3% річних в сумі 121,89 грн., пеню в сумі 587,47 грн. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд з власної ініціативи вирішив необхідним провести судовий розгляд в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.03.2016 року між комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (далі-Позивач) та Членом Київської організації Національної Спілки художників України [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Договір №2212 про надання послуг з розподілу теплової енергії, розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, технічного обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання в нежилому приміщенні в будинку [ADDRESS] - (далі - Договір). Предметом цього Договору є надання Позивачем (Виконавцем) послуг з розподілу теплової енергії, з розрахункового обслуговування за спожиту теплову енергію, з технічного обслуговування системи теплопостачання та теплоспоживання нежитлового приміщення, яке займає Відповідач, в нежилому будинку [ADDRESS] , а Відповідачем (Споживачем) - своєчасна оплата послуг, наданих Виконавцем, за встановленими тарифами у строк та на умовах, що Договором та чинним законодавством України. Відповідно до пункту 9.1. договір набуває чинності з моменту його укладення і є безстроковим. Пунктом 9.3. передбачено, що договір може бути припинений у випадках: звільнення або передачі Споживачем Об`єкту або його частини іншому(-ій) суб`єкту господарської діяльності (фізичній особі). Виконавець має бути належно повідомлений у триденний строк з моменту такого звільнення або передачі зі зверненням та копією акта приймання-передачі Об`єкта. Цей Договір буде припинений тільки при повній сплаті Споживачем заборгованості за послуги, надані за цим Договором, та належного повідомлення Виконавця. Пунктом 9.7. Договору визначено, що припинення дії цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку повної сплати Споживачем заборгованості, за передбачені Договором послуги. Позивач уклав договір 12.12.2005 року № 250038 з ПАТ «Київенерго» (далі - Енергопостачальна організація) на постачання теплової енергії у гарячій воді в нежилий будинок за адресою: [ADDRESS] . З орендарями та власниками нежилих приміщень зазначеного будинку (субабонентами) Позивачем укладено також договори про надання послуг з теплопостачання та технічного обслуговування системи центрального опалення. Загальна сума вартості теплопостачання на будинок розподіляється між субабонентами цього будинку (нежилого приміщення) пропорційно до площі, яку вони займають на підставі договорів оренди та договорів купівлі-продажу. Згідно з цими розрахунками кожному субабоненту щомісячно направляються платіжні вимоги-доручення для сплати за теплову енергію та технічне обслуговування. За теплову енергію, яка фактично була надана в приміщення, яке займає Відповідач, до цього часу оплата не надійшла. Відповідач заборгував Позивачу за період з березня 2016 року по грудень 2017 року 4421, 44 грн. вартості технічного обслуговування систем центрального опалення, яке нараховано згідно із калькуляціями від 24.02.2011 року, від 04.11.2015 р., на підставі розділу 4. Договору та Додатку № 1 до Договору. Відповідачу було направлено Претензію з вимогою про погашення заборгованості. Відповідь Відповідачем не надано, заборгованість не сплачено. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 530 ЦК України передбачає виконання зобов`язання у встановлений для цього строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Згідно із п.6.3.2 Договору за несвоєчасну сплату передбачених цим Договором нарахувань Споживач на користь Підприємства сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених платежів за кожен день прострочки, але не 2-ох облікових ставок НБУ, що діяли на період внесення платежу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової суми боргу в розмірі 549,06 грн. та 3% річних в сумі 121, 89 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню в зв`язку з встановленим судом порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved