Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

У листопаді 2017 року позивачі звернулися до суду із позовом в якому просили суд розірвати договір дарування від 26 травня 2012 року Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Карповичем Олексієм Миколайовичем, зареєстрований за № 599. Свій позов обґрунтовували тим, що позивачі [PERSON] та [PERSON] одружені з 1962 року, з 1976 року по даний час постійно проживають в будинку [ADDRESS]. У 2010-2011 роках син [PERSON], який зі своєю сім'єю проживає у м.Києві неодноразово звертався до них, та пояснював, що у нього погані умови проживання і наполягав, щоб вони йому подарували частину вказаного житлового будинку із земельною ділянкою, за що він буде їм допомагати по господарству та оброблятиме присадибну земельну ділянку. Позивачі, зважаючи на свій похилий вік, погодились із пропозицією і вирішили подарувати будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку в рівних долях сину [PERSON] та донці [PERSON], яка допомагала по господарству. 10 грудня 2011 року був посвідчений договір дарування земельної ділянки приватним нотаріусом Броварської районного нотаріального округу Карповичем О.М. за реєстровим номером № 2638 площею 0,2301 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована по [ADDRESS] дітям [PERSON] та [PERSON], кожному по Ѕ частині. 26 травня 2012 року посвідчений договір дарування житлового будинку приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. за реєстровим номером 599, яким був подарований житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] Позивачі зазначають, що при укладенні вказаних договорів дарування між ними, тобто дарувальниками та обдарованими було досягнуто домовленість про те, що вони, батьки обдарованих і надалі будуть проживати у вказаному будинку, та користуватися надвірними будівлями, спорудами та земельною ділянкою, а обдаровані будуть допомагати їм у веденні домашнього господарства, обробітку земельної ділянки, поліпшать житлові умови проживання. З сином [PERSON] домовились, що він за власні кошти побудує житлову прибудову до житлового будинку для окремого проживання зі своєю дружиною. Дозвіл на будівництво прибудови отримав [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Рожнівської сільської ради № 47 від 30 квітня 2010 року. Позивачі зазначають, що [PERSON] в 2011-2012 роках приїздив до них лише на вихідні дні, ночував у великій житловій кімнаті, в якій замінив два вікна та дві батареї опалення. В цей же період він за свої кошти разом з позивачами побудував двоповерхову прибудову до житлового будинку, колонку подачі води. Участі в обробці земельної ділянки ні він, ні члени його сім'ї не приймали, допомоги у веденні домашнього господарства та утриманні надвірних будов не надавали, а з 2014 року взагалі перестали спілкуватись із-за виниклих конфліктів, які вчиняла дружина [PERSON] - [PERSON], яка неодноразово погрожувала фізичним насильством. У зв'язку з цим неодноразово викликались працівники поліції. 19 квітня 2017 року [PERSON], перебуваючи у домоволодінні по [ADDRESS], умисно побила [PERSON], спричинивши тілесні ушкодження, в зв'язку з чим поліція проводила розслідування. Також позивачі у змісті позовної заяви посилаються на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року про виділення в натурі Ѕ частки житлового будинку з надвірними будовами та усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення в житлові кімнати. Таким чином позивачі вказують, що наведені обставини свідчать про грубе порушення сином [PERSON] та його дружиною [PERSON] домовленостей про спільне проживання, вважають, що син [PERSON] під впливом дружини, в порушення домовленостей, ввівши їх в оману намагається заволодіти більшою частиною жилих приміщень житлового будинку [ADDRESS], [PERSON] після отримання в дарунок стала вести себе по відношенню до них агресивно, погрожуючи фізичною розправою, що в подальшому унеможливлює спільне проживання. З метою недопущення більш тяжких наслідків для них позивачі змушені звернутися до суду про розірвання договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями з [PERSON], але вважають що він повинен завершити внутрішньобудівельні роботи в житловій прибудові та вселитись туди разом із своєю дружиною, обробляти свою частину земельної ділянки. Позивачі порушуючи питання щодо розірвання договору дарування від 26 травня 2012 року посилаються на вимоги ст.727 ЦК України, яка передбачає, що дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей та інших цінностей, якщо обдарований умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка), дітей. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача та відповідач не визнали позов у повному обсязі, вважають, що наведені обставини не відповідають дійсності, є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам закону. Крім того, суду пояснив, що при укладенні зазначених договорів як дарування частини земельної ділянки, так і будинку жодних домовленостей між ними не існувало. Відповідач також посилався на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року, яким його позовні вимоги задоволені, виділено в натурі його Ѕ частину житлового будинку з надвірними будовами та суд вирішив усунути перешкоди йому у користуванні житловим будинком шляхом вселення в житлові кімнати. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її брат, веде себе не правильно по відношенню до своїх батьків, забороняє будь-кому заходити до будинку, не допомагає батькам, обдурив їх, що йому немає де жити. Невістка [PERSON] приходила та погрожувала, що батьків закопає на городі. Cвідок [PERSON] вважає, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити права власності на подаровану йому частину житлового будинку по [ADDRESS] за неналежну поведінку до його батьків, відповідач постійно вчиняє сварки, намагається вигнати батьків із кімнати в якій вони зараз проживають, мотивуючи це тим, що він є власником даної кімнати, забороняє з'являтися до будинку онукам [PERSON] та [PERSON] Позивачам тільки допомагають їх дочки [PERSON] та [PERSON], відповідач жодного разу не надавав матеріальної допомоги батькам, не допомагав їм по господарству. Крім того вважає, що відповідач [PERSON] може проживати в побудованій ним прибудові до будинку. Свідок [PERSON] пояснив, що прибудову до будинку по [ADDRESS] строїв [PERSON], а йому в цьому допомагав його батько [PERSON] Cвідок суду пояснив, що відповідачу достатньо тієї прибудови, яка ним була збудована, провівши певні ремонтні роботи. Зі слів його дружини [PERSON] йому стало відомо, що їй дзвонила [PERSON] та скаржилася на [PERSON], який викликав дільничного і вимагав, щоб вони звільнили зайняту кімнату та забирали свої речі із кімнати. Особисто [PERSON] він бачив у тому будинку рік назад. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є опікуном батьків [PERSON] та [PERSON] Після дарування будинку відповідач [PERSON] з'являється до будинку лише тільки скандалити, вчиняє бійки, батьків виганяє із його кімнати де вони проживають, по господарству батькам не допомагає. Їй особисто казав, що вона забиралася із будинку. Забороняє приходити до будинку їй та племінникам. Крім того до будинку з'являється невістка [PERSON], яка вчиняє сварки та бійки, вдарила [PERSON] по обличчю, а [PERSON] штовхнула, тому її батьки звертались із відповідною заявою до правоохоронних органів. Також суду пояснила, що з часу укладення договору дарування у 2012 - 2013 року вона значно поліпшила умови проживання батьків, із комори зробила санвузол, на що витратила 43000 грн. Суд вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини та виниклі їм правовідносини, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову виходячи із наступного. Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК Україн и доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 77, ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 727 ЦК Укра їни дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Судом встановлено, що 10 грудня 2011 року посвідчений договір дарування земельної ділянки приватним нотаріусом Броварської районного нотаріального округу Карповичем О.М. за реєстровим номером № 2638, зареєстровано в реєстрі за № 2638, площею 0,2301 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована по [ADDRESS]. Договір укладався між [PERSON] та обдарованими [PERSON], [PERSON]. На вказаній ділянці розташований будинок під [ADDRESS], та належить дарувальнику та який дарувальник зобов'язується подарувати обдаровуваним після виготовлення всіх необхідних документів для укладення та нотаріального посвідчення договору дарування житлового будинку згідно чинного законодавства України. В п. 18 договору дарування зазначено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий Рожнівською сільською радою Броварського району Київської області, на підставі рішення виконавчого комітету Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області від 27 лютого 2003 року № 31, зареєстрований 19 листопада 2003 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування земелею, договорів оренди землі за № 148, з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку, є додатком до цього договору. 26 травня 2012 року укладений договір дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. за реєстровим номером 599, яким [PERSON] подарував житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON], кожному по Ѕ частині. В п. 15, 16 вказаного договору зазначено, що сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються предмета договору дарування. Будь - які домовленості що мали місце до укладення цього договору не матимуть правового значення. Сторони розуміють, що за своєю природою договір дарування є безоплатним, а тому дарувальник не має права вимагати від обдаровуваних вчинення на його користь будь-яких дій майнового або немайнового характеру. 30 квітня 2010 року виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області прийнято рішення про надання дозволу [PERSON] на будівництво веранди розміром 9,50 м х 6,40 м та 9,5 х 4,0 м в [ADDRESS].(а.с.19) В матеріалах справи міститься рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року в справі за № 361/7183/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення, яким позов задоволено, виділено в натурі 1/2 частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], виділивши у власність [PERSON] частину житлового будинку, яка складається з приміщень: 1-2* житлова площею 15 кв.м., 1-2** тамбур (житлова) площею 2, 60 кв.м., 1-3 житлова площею 7, 50 кв.м, 1-1* кухня (житлова) площею 7,00 кв.м, а також надвірні будівлі: колонка "К", гараж "Е", огорожа "N2", всього загальною вартістю 295 383,00 грн., що становить 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 32 084 (тридцять дві тисячі вісімдесят чотири ) грн. грошової компенсації за збільшену частку домоволодіння. Зобов'язано [PERSON] провести переобладнання у будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, що виділяються йому в порядку виділу частки із майна. З наданих копій акту від 3 грудня 2015 року та довідки № 1287 від 02 грудня 2015 року виданої Рожнівською сільською радою Броварського району Київської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані в [ADDRESS]. (а.с. 27) Згідно копії довідок № 688, 689 від 05 жовтня 2017 року виданої виконкомом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], [PERSON] проживають разом із [PERSON] та [PERSON], ведуть спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2013 року по даний час. (а.с. 30) Згідно наданих в судовому засіданні пояснень представника позивачів та доданої до матеріалів справи постанови про закриття кримінального провадження від 12 вересня 2017 року постановленої слідчим Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції Ліпською Я.О., між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні відносини, так 19 квітня 2017 року приблизно о 13.00 год. [PERSON] перебуваючи за адресою: [ADDRESS] заподіяла тілесні пошкодження [PERSON] (а.с. 35) Також 17 жовтня 2016 року згідно висновку по результатам перевірки по заяві [PERSON] встановлено, що 29 вересня 2016 року в [ADDRESS] невістка [PERSON] - [PERSON], яка не проживає, але має у власності Ѕ частину вказаного будинку, висловлювала їй погрози. Опитані [PERSON] та найманий робітник [PERSON] пояснили, що будь - яких сварок та висловлювань погроз не було, тому не були підтверджені факти викладені в заяві. (а.с. 37) Відповідно до ч. 1 ст. 717, ч. 2 ст. 719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом ст.ст. 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу для розірвання договору дарування в даному разі тільки в частині дарування Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані в с.Рожни Броварського району Київської області [PERSON] Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту договору дарування житлового будинку від 26 травня 2012 року в п. 14, 15 визначено, що сторони, тобто [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], при підписанні договору дарування житлового будинку, крім іншого стверджують, що укладення договору відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їхній внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають внутрішній домовленості сторін, договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені в ньому, у сторін відсутні заперечення щодо кожної з умов цього правочину, наміри сторін є дійсними. Сторони свідчать, що у тексті цього договору зафіксованого усі істотні умови,що стосуються предмету дарування. Будь-які домовленості, що мали місце до укладення цього договору не матимуть правового значення. Судом під час розгляду справи встановлено, що оспорюваний договір дарування спірної частини будинковолодіння укладений у встановленому законом порядку, і підстав для його розірвання немає, оскільки позивачі з відповідачем на день укладення договору перебували у добрих стосунках, жодних протиріч та конфліктів під час укладення оспорюваного договору не мали. Отже, в цій справі відсутні підстави вважати, що угода була укладена внаслідок обману, насилля, погрози, а також, що позивачі були змушені вчиняти ці угоди на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин. Крім того із зібраних письмових доказів встановлено, що конфлікти між сторонами та [PERSON], почали виникати вже із значним проміжком часу від дати укладення договору дарування житлового будинку від 26 травня 2012 року, а саме з осені 2015 року. Допитані в судовому засіданні свідки не надали жодних пояснень (свідчень), які б стосувалися саме змісту, предмету, умов укладеного договору, а також не посвідчили про ті, обставини, які викладені в змісті ст. 727 ЦК України, а лише констатували погіршення відносин між позивачами, відповідачем [PERSON], [PERSON] та невісткою [PERSON] Із норми ст. 727 ЦК України вбачається, що розірвання договору дарування на вимогу дарувальника здійснюється при певних обставинах, - якщо обдарований умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Якщо обдарований вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо внаслідок недбалого ставлення обдарованого до речі, що становить історичну, наукову, культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена. Дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред'явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдарований зобов'язаний повернути дарунок у натурі. Таким чином, аналізуючи дану норму закону вбачається, що розірвання договору дарування на вимогу дарувальника здійснюється при певних обставинах. Позивачами не надано жодного доказу того, що мали місце зазначені вище обставини, передбачені законом, тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. При подачі позову до суду позивач [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 650 грн. згідно квитанції від 17 липня 2017 року, але зважаючи на те, що в задоволені позову відмовлено, вказаний судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed