Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА", в якому просить стягнути з останнього 3000 доларів США 00 центів простроченого зобов'язання за договором банківського вкладу № 53-в-17/323044 від 16 червня 2014 року, 44 долари США 07 центів 3% річних за період з 25.09.2014 по 20.03.2015, 300 доларів США 00 центів пені за порушення строків доручення клієнта на переказ у розмірі 10% суми переказу, 15 930 доларів США 00 центів пені за прострочення надання фінансової послуги за період з 25.09.2014 по 20.03.2015. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" в порушення умов договору банківського № 53-в-17/323044 від 16 червня 2014 року на вимогу позивача не було видано грошові кошти. Вважає, що своїми діями відповідач порушив його права як споживача та просить задовольнити позов у заявлений ним спосіб. Позивач у судовому засіданні позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3000 доларів США 00 центів простроченого зобов'язання за договором банківського вкладу № 53-в-17/323044 від 16 червня 2014 року та 44 долари США 07 центів 3% річних за період з 25.09.2014 по 20.03.2015, в іншій частині позовних вимог просить відмовити через їх необґрунтованість та безпідставність. Так, представник відповідача зазначила, що до правовідносин, що виникли між сторонами, не підлягають застосуванню положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині нарахування пені, а також положення п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» в частині стягнення пені за порушення строків доручення клієнта на переказ у розмірі 10% суми переказу, оскільки заяву на видачу готівки не можна розглядати як платіжне доручення у розумінні положень даного Закону. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що 16 червня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА", було укладено договір банківського вкладу № 53-в-17/323044 (а.с. 7,8). На виконання умов вказаного договору, [PERSON] вніс на рахунок, відкритий у ПАТ "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" депозитні кошти в сумі 3130 доларів США 00 центів (а.с. 9) на невизначений строк з виплатою 8% річних. Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення банківського вкладу, а саме: 08.09.2014 (вх. № 53-в-06/464 від 08.09.2014), 23, 24 та 25 вересня 2014 року, про що свідчать матеріали перевірок, надані на запит суду Дарницьким РУ ГУМВС України в м. Києві. [PERSON] посилаючись на те, що Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" в порушення умов договору банківського вкладу № 53-в-17/323044, укладеного між сторонами 16 червня 2014 року, неодноразово відмовляло позивачу на його вимогу у поверненні суми банківського вкладу, просить стягнути з відповідача частину суми вкладу у розмірі 3 000 дол. США, нараховані 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 44 долари США 07 центів, пеню на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 15 930 доларів США 00 центів за період з 25.09.2014 по 20.03.2015, а також пеню за порушення строків доручення клієнта на переказ у розмірі 10% суми переказу відповідно до положень п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» у розмірі 300 доларів США 00 центів за період з 25.09.2014 по 20.03.2015. Частиною 1 статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно із ч. 3 ст. 1060 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Оскільки, вимоги ч. ч. 2, 3 ст.1060 ЦК України є однією з умов, на яких між позивачем та відповідачем укладений вищевказаний депозитний договір, суд вважає, що відповідач істотно порушив свої зобов'язання по цьому договору, фактично позбавивши останнього його права, передбаченого Законом, на повернення вкладу на першу вимогу, на що він розраховував при укладенні цього договору. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" в частині стягнення суми вкладу в розмірі 3000 доларів США 00 центів та 3% річних в розмірі 44 долари США 07 центів, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" пені з посиланням на положення ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів". Так, відносини, що склалися між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" у зв'язку з укладеним між ними договором банківського вкладу № 53-в-17/323044 від 16 червня 2014 року регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладеного договору. Положення ж ч. 5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів", яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють (зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6 - 29925св09 від 31 березня 2010 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України). Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені за порушення строків доручення клієнта на переказ у розмірі 10% суми переказу відповідно до положень п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» у розмірі 300 доларів США 00 центів за період з 25.09.2014 по 20.03.2015, з огляду на наступне. Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» цей Закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб'єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами. Положеннями п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» встановлено, що у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. В свою чергу, у розумінні вказаного Закону під платіжним дорученням значиться розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. Проте, суд не може погодитися з правовим обґрунтуванням позивача, що заяву про повернення коштів слід розглядати як платіжне доручення банку на видачу готівкових коштів, оскільки така позиція не відповідає визначеній сфері дії даного Закону. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" про захист прав споживача, стягнення грошових коштів є частково обґрунтованим, а тому підлягає частковому задоволенню. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 639 грн. 44 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial