Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

У липні 2018 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, в якій позивач вказав на те, що [INFO] року у селі Турія, Новомиргородського району, Кіровоградської області, у віці 69 років, помер [PERSON]. За ступенем родинного зв'язку по відношенню до померлого [PERSON] позивач, [PERSON] є рідним сином. За життя, померлому [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,5000 га по [ADDRESS], земельна ділянка передана для ведення особистого селянського господарства. При житті [PERSON] заповіту не залишив, після його смерті спадкоємцем першої черги є позивач, [PERSON]. Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за позивачем, [PERSON]. Єдиним спадкоємцем всього майна померлого [PERSON] є його син, [PERSON]. Під час оформлення спадщини позивач звертався до Новомиргородської дільниці БТІ з питанням виготовлення технічного паспорту на вказаний будинок, що необхідний для нотаріуса після чого отримав технічний паспорт та архівну довідку, зі змісту останнього документу він дізнався про те, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] дільницею БТІ не зареєстровано. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS], рік побудови житлового будинку - 1968 рік, останній рік побудови господарських будівель та споруд - 1990 рік, тобто будинок та всі господарські будівлі та споруди збудовані до 1992 року. Позивач 12 січня 2018 року звернуся до державного нотаріуса Новомиргородського районної державної нотаріальної контори та подав усі необхідні документи для оформлення спадщини на житловий будинок, що розташований у с. Турія Новомиргородського району Кіровоградської області за адресою по [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Новомиргородської районної нотаріальної контори Заліпського В.О. від 23.02.2018р. №208/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером [ADDRESS] через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії. На підставі вищевикладеного позивач просить суд в порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька, [PERSON], який помер [INFO] року у селі Турія, Новомиргородського району, Кіровоградської області, у віці 69 років, визнати за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою по [ADDRESS] Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань та заяв до суду не направив. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримав повністю. Представник відповідача Туріянської сільської ради повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю. Представник третьої особи Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року у віці 69 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Туріянською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області від 22 грудня 2014 року, актовий запис № 31. За ступенем родинного зв'язку по відношенню до померлого [PERSON] позивач, [PERSON] є рідним сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане Туріянським сіль ЗАГС Новомиргородського району Кіровоградської області від 26 липня 1975 року, актовий запис про народження № 15. За життя, померлому [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Туріянської сільської ради № 121 від 31.01.2015р. про проживання померлого у будинку та земельна ділянка площею 0,5000 га по [ADDRESS] земельна ділянка передана для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який виданий Туріянською сільською радою 16 січня 1995 року на ім'я [PERSON]. При житті [PERSON] заповіту не залишив, після його смерті спадкоємцем першої черги є позивач, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Новомиргородської районної нотаріальної контори Заліпським В.О., за реєстровим № 863 від 07.12.2017 р. на частину майна померлого, а саме на вищевказану земельну ділянку площею 0,5000 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером - [NUMBER], розташованої на території [ADDRESS], Новомиргородського району, Кіровоградської області. Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за позивачем, [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером витягу - 106637935, з датою формування витягу - 07.12.2017 р., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1430679835238, номер запису про право власності - 23799180. Під час оформлення спадщини позивач звертався до Новомиргородської дільниці БТІ з питанням виготовлення технічного паспорту на вказаний будинок, що необхідний для нотаріуса після чого отримав технічний паспорт та архівну довідку, зі змісту останнього документу він дізнався про те, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], Новомиргородського району дільницею БТІ не зареєстровано. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS], рік побудови житлового будинку - 1968 рік., останній рік побудови господарських будівель та споруд - 1990 рік, тобто будинок та всі господарські будівлі та споруди збудовані до 1992 року. При зверненні позивача [PERSON] до Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Заліпського В.О. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером [ADDRESS] через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою державного нотаріуса Новомиргородського районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Заліпського В.О. № 208/02-31 від 23.02.2018 року. Згідно до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно до ст.3 ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13 червня 2012 р. N 6-54цс12). Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Так, 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спадкодавець [PERSON], який помер [INFO] року і який не визначив посмертну юридичну долю належного йому майна шляхом складання заповідального розпорядження, враховуючи також відсутність відомостей про інших спадкоємців, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved