Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевазаним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратившими право на користування квартирою № 26 по вулиці Д.Галицького, 12 а в м. Рівне. В обгрунтування позовних вимог вказує, що він є власником однокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Рівненською міською радою 31 травня 1994 року, та на підставі договору дарування від 28.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], за реєстром №5776. В квартирі зареєстровані та проживали він та сім"я його сина, а саме: [PERSON] -син, [PERSON] - дружина сина, [PERSON], [INFO] - онук, проте з 2012 року вони не проживають в квартирі, а перейшли проживати до батьків дружини сина за адресою [ADDRESS], так як там більша житлова площа. Також вказує, що він має пільги в розмірі 50% по сплаті комунальних послуг по квартирі, так як інвалід другої групи, інвалід армії, однак всі показники лічильників по використанню води, газу, електрики ділять на чотири особи і з 1/4 частини платежів нараховують пільгу. Він хворіє, потребує постійного лікування для чого необхідні значні кошти. Сім"я сина не проживає в квартирі, а він змушений нести витрати по оплаті комунальних послуг за чотири особи. На неодноразові звернення до відповідачів щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку з його квартири, останні інгорують та не дають можливості використати свою пільгу на оплату комунальних послуг по квартирі в повному обсязі. Ухвалою від 04 жовтня 2016 року до участі у справі залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, оскільки у спірному житловому приміщенні зареєстрований неповнолітній [PERSON], [INFO] і судове рішення може вплинути на права останнього. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав викладених в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Додатково суду пояснив, що його син [PERSON] станом на дату розгляду справи добровільно виписався із квартири [ADDRESS] а в м. Рівне. Представник третьої особи в судовому засіданні вирішення справи покладає на розсуд суду. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідачів згідно ст. 169, 225 Цивільного процесуального кодексу України з винесенням заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] а в м. Рівне належить на праві приватної власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1994 року, яке видано фондом державно-комунального майна міської Ради народних депутатів. Згідно договору дарування 1/2 ідеальної частки квартири від 28.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], за реєстром №5776 встановлено, що [PERSON] подарував, а гр. [PERSON] прийняв у дар належну Дарувальнику на праві приватної спільної сумісної власності 1/2 (одну другу) ідеальну частку в праві власності на квартиру №26 (двадцять шість), що знаходиться в м.Рівне, вул.Д.Галицького, будинок №12-а (дванадцять "а") Рівненської області. З оглянутого витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно підтверджується, що договір дарування від 28.09.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], р. №5776, зареєстрований в комунальному підприємстві Рівненське міське бюро технічної інвентаризації 10 жовтня 2006 року, реєстраційний номер 16040816. Власником квартири [ADDRESS] а в м. Рівне зазначено [PERSON]. З оглянутої довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Рівненській області підтверджується, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [INFO] з 08.07.1994 року, а [PERSON] зареєстрована з 14.01.2004 року. Факт реєстрації відповідачів в спірній квартирі також стверджується будинковою книгою на квартиру [ADDRESS] а в м. Рівне із зазначенням реєстрації [PERSON], [INFO] з 21 вересня 2006 року. Актами складенимм комісійно, затвердженими начальником ЖКП "Галицьке" від 05.07.2016 р. та 04.10.2016 р. підтверджується, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] в спірній квартирі не проживають з 2012 року. Судом також встановлено, що згідно заповіту від 24 лютого 2012 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстром №742, [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні із пояснень позивача, що [PERSON] на день розгляду справи добровільно виписався із спірної квартири. Суд не приймає до уваги те, що [PERSON] та її син, будучи зареєстрованими у спірній квартирі та не проживаючи в ній з 2012 року, виписуватися добровільно не бажає, оскільки це порушує право власника, в даному випадку позивача. Крім того, [PERSON], будучи зареєстрованою в квартирі не проживає, витрат на оплату комунальних послуг, які на неї та її неповнолітнього сина [PERSON] нараховуються, не несе. Всі витрати по комунальних платежах та утриманню квартири несе позивач. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу вимог ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] втратили право на користування квартирою №26 по вул.Д.Галицького, буд.12-а в м.Рівне, так як не проживають в ній без поважних причин з 2012 року. Суд, беручи до уваги посилання позивача на те, що на день розгляду справи, [PERSON] добровільно виписався із спірної квартири, вважає, що в задоволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити, у зв"язку з їх безпідставністю. За таких обставин у відповідності до вимог діючого законодавства вимоги позивача обгрунтовані і підягають до задоволення частково. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial