Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування та отримання свідоцтва про право власності, мотивуючи тим, що [INFO] року померла його дружина - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги після померлої. Крім нього спадкоємцями є також їхні діти: [PERSON] та [PERSON], які написали заяви про відмову від спадщини. Як зазначив позивач в позовній заяві, спадщину він прийняв фактичним шляхом проживаючи на день відкриття спадщини за останнім місцем проживання померлої. З метою отримати свідоцтво про право на спадщину позивач звернувся до нотаріуса. Однак, при зверненні до нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому порядку, позивачеві було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме: державного акту про право власності на земельну ділянку. В зв'язку з тим, що за життя дружина позивача розпочала процедуру приватизації, однак не встигла отримати державний акт на вказану земельну ділянку, перед позивачем постала необхідність в порядку захисту його спадкових прав звернутися з позовом про визнання права на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. А тому позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON], право на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте представник позивача подав до суду письмову заяву, де просив розглянути справу у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви, де просили слухати справу у їх відсутність, не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Як зазначено позивачем, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги після померлої. Крім нього спадкоємцями є також їхні діти: [PERSON] та [PERSON], які від прийняття спадщини відмовилися, що підтверджується довідкою виконкому Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 14 листопада 2013 року №1492, копіями заяв про відмову від спадщини та оглянутою в судовому засіданні копією спадкової справи (а.с.8,13,14). Позивач спадщину прийняв фактичним шляхом проживаючи на день відкриття спадщини за останнім місцем проживання померлої, що підтверджується довідкою виконкому Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 14 листопада 2013 року №1491 (а.с.7). Як вбачається з листа Управління Держземагенства у Могилів-Подільському районі Вінницької області від 05 червня 2014 року №01-30/1504 (а.с.14), в зв'язку зі смертю [PERSON] державний акт на земельну ділянку [ADDRESS], не виготовлявся та не видавався. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 листопада 2013 року №25/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки така дія можлива лише при наявності правовстановлюючих документів, в даному випадку не надано державний акт на земельну ділянку (а.с.15). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст. 25 Земельного Кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст.152 ЗК України. Відповідно до п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року N 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року N 509-VI). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Однак з 01.01.2013 року поняття державного акту, як документу, що посвідчує право власності відсутнє у Земельному кодексі України, і державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на земельну ділянку реєструється у державному реєстрі прав із видачею свідоцтва про право власності. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене та те, що померла [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації, проте державного акту на земельну ділянку не отримала, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право в порядку спадкування за законом на завершення процедури приватизації та отримання свідоцтва про право власності на зазначену вище земельну ділянку. На підставі ст. 25, 81, 125, 152 Земельного Кодексу України, ст. 1218, 1225 ЦК України, та

Outcome: approved