Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач [PERSON] з відповідачкою по справі [PERSON] перебував у шлюбі з 26.03.1993 року. 16.01.2008 року даний шлюб було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 08. Однак спільно з відповідачкою позивач не проживав ще з 1996 року. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] та зареєструвала його у Тульчинському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 116. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 03.10.2000 року позивач записаний батьком дитини, однак з цим не згідний, так як їхні з відповідачкою подружні стосунки були припинені ще в 1996 році за чотири роки до народження дитини. Про те, що у відповідачки народився син позивач дізнався у суді, коли був викликаний в судове засідання в якості відповідача за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Бути батьком народженої дитини позивач не може, оскільки на час її зачаття проживав окремо від відповідачки та не спілкувався з нею. Батьком дитини є [PERSON], [INFO], який перебував з відповідачкою на час зачаття дитини та на час її народження у громадянському шлюбі. Просив суд виключити відомості про батьківство [PERSON], [INFO] стосовно [PERSON], який народився [INFO], з актового запису №116 від 03.10.2000 року складеного тульчинським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав за обставин викладених в справі, просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, зазначила, що батьком дитини є [PERSON], [INFO], який помер. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 16.01.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 08 (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.10.2000 року [PERSON] народився [INFO] в м. Тульчин Тульчинського району Вінницької області, батьком дитини зазначено [PERSON], матір'ю [PERSON]. Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 року позов Служби у справах дітей Вінницької міської ради до [PERSON], [PERSON], треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації, Вінницький християнський реабілітаційний центр опіки та піклування «Нове життя» в інтересах дитини [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. [PERSON], 1972 року народження позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO] передано під опіку органам опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] (а.с.7-10). В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що з самого свого народження перебуває у дитячих закладах, [PERSON] він не знає, бачить його другий раз в житті, обидва рази в судових засіданнях. Мати [PERSON] не цікавиться його життям та здоров'ям. Два роки назад, коли він запитував у матері хто є його батьком, то вона зазначала, що [PERSON], який на даний час помер. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] і дитиною [PERSON] не доводився, в зв'язку з визнанням відповідачем позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає доведеним позов про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. ч. 1 3, 6 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимог чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом прийнято до уваги, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. На що також звернув увагу Верховний Суд України в п. 6 Постанови Пленуму №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Враховуючи, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а також приймаючи до уваги, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved