Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2009 року, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Льовушкіною С.А. Дана квартира є трьохкімнатною квартирою, яка знаходиться на 7 поверсі даного будинку. На 8 поверсі над квартирою позивача розташована квартира № [NUMBER] , власником якої є відповідач [PERSON] 23.05.2017 року через розрив частини змішувача на кухні в квартирі [ADDRESS] трапилось залиття гарячою водою квартири [ADDRESS] . В наслідок залиття в квартирі [ADDRESS] було частково пошкоджено стіни, стелі, меблі, а також електромережу, яка була згодом вимкнена від загальної мережі. Згідно звіту з визначення вартості матеріального збитку від 18.07.2017 року матеріальна шкода, яка завдана власнику квартири [ADDRESS] її залиттям, складає 21 797 грн. Власник квартири [ADDRESS] відмовляється сплачувати вказану суму, тому просять стягнути її у судовому порядку разом з 2 000 грн. вартості проведення незалежної оцінки завданих збитків, 10 000 грн. моральної шкоди, яка полягає у психологічних переживаннях та моральних стражданнях завданих залиттям квартири, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, 5 000 грн. витрат на правничу допомогу. Представник відповідача [PERSON] .В. в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що дійсно в квартирі відповідача сталось вказане пошкодження, тому суму матеріальної шкоди він визнає, в задоволенні решти суми слід відмовити, оскільки моральна шкода не була обґрунтована позивачем як і її розмір, вартість правничої допомоги не підлягає задоволенню, так як представник [PERSON] не є професійним адвокатом, а вартість складання звіту від заперечує без будь-якого обґрунтування. Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як зазначає ч.1 та ч.2, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом п.8-9, ч.2, ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами встановив наступні факти та правовідносини. Як наголошує ч.1-2, ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2009 року, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Льовушкіною С.А. (а.с.5; 30). Вказаний договір був зареєстрований КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна" 27.03.2009 року, про що свідчить ксерокопія реєстраційного посвідчення №024074 (а.с.25). Дана квартира є трьохкімнатною квартирою загальною площею 70,0 м2, жилою площею 42,0 м2, яка знаходиться на 7 поверсі даного будинку, що підтверджується копією технічного паспорта (а.с.26). На 8 поверсі над квартирою позивача розташована квартира № [NUMBER] , власником якої є відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.12.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченко С.В. та зареєстрованого у державному реєстрі за №12540879 (а.с.58). Дані обставини були підтверджені довідкою ОСББ „19-й квартал" №2-15/08-17 від 15.08.2017 року (а.с.9). Вказані обставини не заперечували сторони по справі та їх представники, тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. 23.05.2017 року комісією ОСББ „19-й квартал" був складений акт про те, що 23.05.2017 року через розрив частини змішувача на кухні в квартирі [ADDRESS] трапилось залиття гарячою водою квартири [ADDRESS] . В наслідок залиття в квартирі [ADDRESS] було частково пошкоджено стіни, стелі, меблі, а також електромережу, яка була згодом вимкнена від загальної мережі. Даний акт був затверджений головою ОСББ [PERSON] (а.с.7). Акт аналогічного змісту того ж дня був складений аварійною комісією в на чолі директора ПП „ЕТІС" (а.с.8). Таким чином, винність відповідача як власника квартири, в якій стався розрив частини змішувача на кухні, внаслідок чого відбулось залиття квартири позивача, повністю доведено в суді і не викликає сумніву. Згідно п.1, ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно звіту з визначення вартості матеріального збитку від 18.07.2017 року, завданого власнику майна за адресою: [ADDRESS] , складеного ПП [PERSON] , матеріальна шкода, яка завдана власнику квартири [ADDRESS] її залиттям, складає 21 797 грн. (а.с.12-31). За приписами ч.4, ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині відшкодування 21 797 грн. матеріальної шкоди позивачу визнав повністю, тому суд приймає дане визнання частини позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За змістом ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Як роз`яснює п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Підпункт 4, п.2 цієї ж Постанови наголошує, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність саме відповідача [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] як власнику квартири [ADDRESS] , знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме розрив частини змішувача на кухні в квартирі [ADDRESS] призвів до залиття та пошкодження приміщень квартири позивача, і між неправомірними діями відповідача і нанесеною матеріальною шкодою позивачу є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок, при цьому суд приймає визнання цієї частини позову представником відповідача, тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 21 797 грн., встановленої звітом ПП [PERSON] , необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача вказану вартість матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і вартість складеного звіту про визначення вартості матеріального збитку від 18.07.2017 року в розмірі 2000 грн., яка підтверджена позивачем документально (а.с.11; 32-33). У відповідності до ч.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Як зазначає п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Окільки позивач [PERSON] внаслідок залиття його квартири отримав психологічні страждання та моральні переживання, що є природно зрозумілим у даному випадку, виходячи з обсягу та розміру пошкодженого майна, що зазначено в дефектному акті №18/07 від 18.07.2017 року (а.с.23), а також у самому звіті про визначення вартості матеріального збитку (а.с.12-22) та фото таблицях до нього (а.с.26, зворот. бік - 29, зворот. бік), тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь даного позивача 5000 грн. моральної шкоди, що відповідає вимогам розумності і справедливості в порядку ч.3, ст.23 ЦК України, в решті суми слід відмовити, як такої, що не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні. Згідно ст.133; 141 ЦПК України суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1280 грн. судового збору (640 грн. + 640 грн.), сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.6; 43), що відповідає пропорційно задоволеним позовним вимогам майнового та немайнового характеру. У відповідності до ч.2, ст.15 та ст.137 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 5 000 грн. витрат на правничу допомогу, які доведені документально (а.с.34-36) і повністю відповідають співмірності витраченого часу на участь в 6 судових засіданнях представником позивача [PERSON] , а також підготовки та виготовлення ним інших документів, які знаходяться в справі.

Outcome: partial