Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Мартинівська сільська рада в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Тростянецької РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи вимоги тим, що відповідачка є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідачка зловживає спиртними напоями, не приділяє належної уваги дітям, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, постійно зникає у невідомому напрямку, перебуває у сумнівних компаніях. Її сім'я знаходиться у складному матеріальному становищі, часто відсутні продукти харчування, немає домашнього господарства. Родина проживає лише на доходи від орендної плати за пай матері відповідачки та державної допомоги на дітей. Проживають у будинку без оформленого права власності, у дітей відсутнє місце для підготовки уроків, меблі застарілі. 27 травня 2014 року малолітній [PERSON] був доставлений до реанімаційного відділення Тростянецької ЦРЛ у стані алкогольного сп'яніння та виконкомом Мартинівської сільської ради від 29.05.2014 року було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у матері. З відповідачкою неодноразово проводились бесіди з приводу способу її життя та ставлення до дітей, її родина була взята на облік як неблагонадійна, перебувала на постійному контролі, їй надавався комплекс соціальних послуг, різні види допомоги. Однак всі ці заходи не дали жодного позитивного результату. Тому позивач звернувся до суду та просить позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх [PERSON] та [PERSON], а також стягнути аліменти на їх утримання у розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину. У судовому засіданні 14.07.2014 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, при тому послався на обставини. викладені у позові. У судове засідання 25.07.2014 року представник позивача Мартинівської сільської ради не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, де просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Прокурор Пирогов В.В. в суді позов не підтримав, вказуючи на те, що на підставі досліджених у сукупності доказів та прихильного ставлення дітей до матері - відсутні підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки. Представник третьої особи служби у справах дітей Тростянецької РДА позовні вимоги підтримала та вказала, що родина відповідача перебувала на контролі в сільській раді, якій надавалась допомога як інформаційна так і матеріальна. Той факт, що [PERSON] потрапив до реанімаційного відділення Тростянецької ЦРЛ у стані алкогольного сп'яніння - вочевидь загрожувало його життю і здоров'ю, і на цій підставі орган опіки прийняв рішення про відібрання дітей. На даний час діти знаходяться у центрі соціальної реабілітації, але мати жодного разу не відвідала дітей та не надала їм матеріальної допомоги. Зважаючи на те, що мати не звернулась ні до служби у справах дітей, не здійснила будь-яких дій щодо зміни свого способу життя, представник ССД вважає, що діти не можуть бути повернені у сім'ю.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та показала, що вона як могла дбала про своїх дітей, а саме забезпечувала їх харчуванням, одягом, належними побутовими умовами. Її син [PERSON] відвідував школу, а [PERSON] - дитячий садочок. Її сім'я має скрутний матеріальний стан, бо вона працює неофіційно, отримує заробіток рідко, а біологічний батько дітей - [PERSON] допомоги на дітей не надає. Відповідач визнала те, що через періодичне вживання нею алкогольних напоїв вона неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки. Тому стався випадок 27 травня 2014 року, коли вона, перебуваючи у стані сп'яніння, і біля неї у той час перебував син [PERSON], втратила контроль над ситуацією, і дитина була схилена до вживання алкоголю дорослою особою. За вказаний випадок вона була притягнена до адміністративної відповідальності. На даний час вона припинила вживання алкогольних напоїв, із дітьми спілкувалась по телефону, але не відвідувала їх через відсутність грошей. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, допитавши свідків та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року та [PERSON] - [INFO] року, матір'ю дітей є [PERSON] (а.с.6,7), а відомості про батька дітей - [PERSON] зазначені за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9,10). Як вбачається, виконкомом Мартинівської сільської ради 29.05.2014 року було прийнято рішення про негайне відібрання дітей [PERSON], 2006 р.н. та [PERSON],, 2004 р.н. у матері [PERSON] та направити до КЗ "Тростянецька ЦРЛ" для проходження медичного огляду з метою подальшого влаштування до закладу соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с.8). Підставою для відібрання дітей слугували ті обставини, що 27.05.2014 року о 23 годині 30 хвилин каретою екстреної медичної допомоги у стані алкогольного сп'яніння на приймальне відділення Тростянецької ЦРЛ був доставлений [PERSON], 2006 р.н., з діагнозом: отруєння сурогатами алкоголю тяжкого ступеню. Зі слів дитини його напоїв знайомий матері ї її присутності. Мати відвідала дитину лише на третю добу перебування дитини у відділенні (а.с.19). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 28.05.2014 року вбачається, що родина [PERSON] проживає в [ADDRESS] у будинку без оформленого права, в якому є одна кімната, яка опалюється дровами, мається земельна ділянка для ведення підсобного господарства площею 0,36 га, родина не тримає ніякого господарства, продуктами харчування забезпечена не в повному обсязі, окремої кімнати у дітей немає, відсутнє місце для підготовки уроків. Загальний дохід сім'ї складає 264 грн. в місяць за оренду землі та допомога на дітей. Не приділяється належної уваги вихованню дітей. Мати та бабуся дітей зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, на обліку у центрі зайнятості не перебувають. Питання щодо виконання [PERSON] батьківських обов'язків відносно дітей розглядалося на засіданні виконкому Мартинівської сільської ради (а.с.11). Рішенням виконкому Мартинівської сільської ради №28 від 29.05.2014 року (а.с.17) було затверджено висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], з тих підстав, що сім'я [PERSON] рішенням виконкому №57 від 11.09.2008 року взята на облік як неблагонадійна, знаходилась на постійному контролі як у сільській раді і в Тростянецькому центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з матір'ю дітей неодноразово проводилися бесіди про її спосіб життя, ставлення до дітей, їй неодноразово надавалася допомога у оформленні соціальних виплат, наданні одягу, взуття, продуктів харчування та санітарно-гігієнічних засобів, однак до позитивних результатів це не призвело. [PERSON] зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не приділяє належної уваги вихованню та навчанню дітей, сім'я знаходиться у складному матеріальному та фінансовому становищі, часто відсутні продукти харчування, не створено умови для повноцінного розвитку дітей, а навпаки, виникає загроза їх життю та здоров'ю. Так, 27 травня 2014 року до реанімаційного відділення Тростянецької ЦРЛ у стані алкогольного сп'яніння було доставлено малолітнього [PERSON] (а.с.18). Як встановлено ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, показами свідків, зокрема [PERSON], колишнього співмешканця відповідачки, який визнає себе батьком дітей встановлено, що дійсно мав факт вживання його сином [PERSON] алкоголю, і свідок, виявивши ці обставини, забрав дитину з місяця події, після чого була викликана "швидка допомога" та дитина доправлена до лікарні. Разом із тим свідок показав, що як мати, відповідач дбає про дітей, у хаті підтримує порядок, їсти готує, займається з дітьми уроками. Недоліком відповідачки є її періодичне вживання алкоголю. На даний час діти перебувають у центрі соціально-психологічної реабілітації, та під час його розмови із дітьми останні просилися до мами. Такі ж покази дав свідок [PERSON], який визнає себе дідом дітей, при тому він показав, що відвідує дітей у місці їх тимчасового перебування, та діти повідомляють, що скучають за матір'ю, хочуть додому. Також свідок вказував, що відповідач не має матеріального достатку, через що його родина надає періодично матеріальну допомогу дітям, і так як вони проживають неподалік - діти мають можливість харчуватись у них. Також судом досліджувались акти обстеження соціально-побутових умов проживання сім'ї відповідачки за 2008, 2009 та 2014 роки, якими підтверджено факт наявності складних життєвих обставин родини [PERSON] (а.с.11,12,14-16). Однак ні цими актами, ні актом умов проживання [PERSON], на той час учня 1 класу (а.с.13), не встановлено відсутність умов для проживання та навчання і розвитку дітей, а лише підтверджений факт скрутного матеріального становища родини та скромні побутові умови. З приводу повідомлення по факту вживання малолітнім [PERSON] спиртних напоїв висновком ст.о/у КМСД Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області Мироненко О.О. припинено подальший розгляд, так як відсутні ознаки злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України, та прийняте рішення про притягнення матері [PERSON] до адмінвідповідальності за ст.184 КпАП України (а.с.21). Також судом з'ясовувались обставини приймання участі матері у навчальному процесі дітей, та із листів Буймерської ЗОШ І-ІІІ ступенів та ДНЗ "Ромашка" встановлено, що мати не досить належну увагу приділяє навчанню старшого сина [PERSON], який має пропуски уроків без поважних причин, та не цікавиться успіхами меншого сина [PERSON] у садочку. Крім того, адміністрації закладів вказують на не досить охайний зовнішній вигляд дітей (а.с.74,75). Судом з'ясовувалась думка дітей щодо обставин їхнього життя, та з листа Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області від 10.07.2014 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON], які перебувають у вказаному центрі з 05 червня 2014 року, мають тісний емоційний контакт, товаришують та підтримують один одного. Діти прихильні до мами та мають загальне позитивне ставлення до сім'ї, що видно як з розповідей дітей, так і з їх малюнків. Хлопчики не усвідомлюють причину, з якої вони знаходяться у центрі соціально-психологічної реабілітації та вважають, що їх забрали на літній відпочинок, і вони вже сумують та бажають повернутися додому (а.с.59). Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування: - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; - жорстоко поводяться із дитиною; -є хронічними алкоголіками або наркоманами; -вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; -засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Таким чином судом встановлено, що в даному випадку суду не надано належних та достатніх доказів, які свідчили б на одну із обставин, передбачених ст.164 СК України. Зокрема, хоча свідки підтверджують факт періодичного перебування відповідачки у стані алкогольного сп'яніння, однак відсутні дані про її захворювання на хронічний алкоголізм. Також не в повній мірі підтверджено факт ухилення від виконання матір'ю своїх батьківських обов'язків. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верхового Суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1980 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір'ю обов'язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Але по результатах розгляду справи судом не отримано достатніх доказів, які б переконливо свідчили про дійсне ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено, що поведінка відповідачки [PERSON] відносно її малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], вказує на свідоме нехтуванням нею своїми батьківськими обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, оскільки аналіз наданих суду доказів у їх сукупності свідчить про наявність у відповідачки бажання виконувати свої батьківські обов'язки та на думку суду це узгоджується з інтересами дітей, у зв'язку з чим слід відмовити Мартинівській сільській раді Тростянецького району Сумської області у задоволенні позову. Разом із тим, врахувавши, що доказами доведено не досить сумлінне ставлення матері до виховання, навчання, розвитку дітей, та є необхідність у контролі за відповідачкою через її періодичне вживання алкоголю, що негативно впливає на її ставлення до своїх батьківських обов'язків, суд вважає за необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Outcome: dismissed