Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 4000, 00 доларів США банківського вкладу В обґрунтування позову зазначає, що 08 жовтня 2014 року між нею та Банком, був укладений Договір-заява №300937/62170/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт", сума вкладу за яким складала 1125, 00 доларів США, які були передані Банку в день підписання договору. Згідно договору вона передала, а Банк прийняв на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 1125, 00 доларів США, на строк з 08 жовтня 2014 року по 08 квітня 2015 року. В період з 08.10.2014 року по 08.04.2015 року позивачем було внесено на даний депозитний вклад 4000, 00 доларів США. 07 квітня 2015року позивач звернулася до відповідача із заявою про видачу їй депозиту та нарахованих на вклад процентів, в зв"язку із закінченням строку дії договору. Згідно листа-відповіді №10 від 09.04.2015 року уповноважена особа відповідача повідомила, що відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 03.03.2015 року №160, видача готівкових коштів в іноземній валюті - обмежено. Позивач не заперечувала щодо цього та погоджувалась на виплату частини вкладу в іноземній валюті у межах до 15 000, 00 грн. Однак, у порушення умов Договору відповідач відмовив їй у видачі вкладу, не обґрунтувавши свої дії і до теперішнього часу не надавши відповідь щодо цього. Просить стягнути з відповідача суму банківського вкладу в розмірі 4000, 00 доларів США. Сторони в судове засідання не прибули, представник позивача до суду надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення в разі неявки представника відповідача. Представник відповідача ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", в судове засідання повторно не прибув. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.14 ЦК України\~цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Положеннями ч.2\~ст.56 Закону України «Про Національний банк України»\~передбачено, що нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом помякшують або скасовують відповідальність. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 1060 ЦК України\~за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.\~\~ Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно зі\~ст. 1074 ЦК України\~обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Крім того,\~ст. 629 ЦК України\~передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 529 ЦК України\~кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов'язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Отже, за змістом наведених норм права зобов'язання банку полягає у виплаті вкладнику грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що 08 жовтня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" був укладений Договір-заява № 300937/62170/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на строк з 08.10.2014р. по 08.04.2015р., згідно до якого Банк прийняв грошові кошти від вкладника в сумі 1125, 00 доларів США. В даний період позивач неодноразово поповнювала вклад, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.6,7,8,9, 10, 11, 12) Судом встановлено, що позивач виконав умови договору, а саме передав відповідачу на депозитний рахунок грошові кошти в іноземній валюті на строк 6 місяців. Відповідно до п. 6 Договору-заяви після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов. Строк розміщення Вкладу може бути продовжено в порядку, строки та на умовах, визначених положеннями п.5.2 Основних умов. При розгляді справи № 6-140цс14 Верховний Суд України у постанові по справі № 6-140цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого за змістом ст.ст. 526 та 1058\~ЦК України\~зобовязання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним. 07 квітня 2015 року позивач звернулася до відповідача щодо повернення їй вкладу за Договором-заявою № 300937/62170/6-14 від 08.10.2014р в звязку із закінченням строку дії договору та отримала відмову, з посиланням на постанову Правління Національного банку України про обмеження у виплаті готівкових коштів в іноземній валюті (а.с.13,14). Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про те, що відмова банку у поверненні грошових коштів з банківського вкладу [PERSON] суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема,\~ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. ст.\~1058,\~1060 ЦК України\~та умовам укладеного між сторонами договору. Окрім того, в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові №6-145цс14, згідно яких при вирішення спору про стягнення боргу за договором в іноземній валюті суд повинен стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідно до частини другої\~статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Суд вважає, що неповернення Банком депозитного вкладу порушує права власника цих коштів, позивача, які гарантуються Договором та чинним законодавством. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що із Банку слід стягнути на користь позивача 4000, 00 доларів США. з депозитного рахунку. Згідно ч.3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням розяснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору буде становити: 4000 доларів США х 22,03= 88120грн.х1%=881,20 грн.

Outcome: approved