Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 17.09.2014 в м.Києві на вул. Верхній Вал, 52 [PERSON], керуючи автомобілем Хонда, д.н.з. [NUMBER], не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Тойота, д.н.з. [NUMBER], за кермом якого був [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказують, що автомобіль Тойота, д.н.з. [NUMBER], за кермом якого був [PERSON], на момент пошкодження перебував під страховим захистом у позивача, у зв'язку з чим, власнику автомобіля Тойота - ТОВ «Центральна транспортна компанія» було виплачене страхове відшкодування у розмірі 19 493,99 грн. В той же час, на момент ДТП, цивільно-правові відповідальність [PERSON], яка була визнана винною у даній ДТП, була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім». Відшкодувавши шкоду, заподіяну внаслідок ДТП власнику автомобіля Тойота, д.н.з. [NUMBER], замість [PERSON], ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" звернулася з вимогою про суброгацію до ПрАТ «Київський страховий дім», яка компенсувала позивачу 8081,89 грн. Посилаючись на те, що залишилась не компенсованою різниця між страховою виплатою 19 493,99 грн. та сумою суброгації 8081,89 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], як до особи, винної у ДТП, з вимогою сплатити на користь ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" 11 412,10 грн. на відшкодування шкоди та 1378 грн. судового збору. У судове засідання учасники процесу не з'явилися, у письмових заявах, поданих до суду, просили справу розглядати без їхньої участі. У письмових поясненнях позивач посилався на те, що право на відшкодування шкоди є абсолютним, а тому незалежно від того, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», відповідачка повинна нести відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок ДТП з її вини. Просив позов задовольнити х викладених у ньому підстав. Відповідачка та її представник у письмових запереченнях на позов просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що обов'язок відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП, у її винуватця виникає лише в разі, якщо суми страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування шкоди. Зважаючи на те, що ліміт відповідальності ПрАТ «Київський страховий дім» становить 100 000 грн., а виплачено лише 8081,89 грн., просили відмовити у задоволенні позову, як безпідставно заявленого до [PERSON] У письмових поясненнях ПрАТ «Київський страховий дім» посилалось на те, що у повному обсязі компенсувала шкоду, завдану автомобілю Тойота, д.н.з. [NUMBER], оскільки сума відшкодування, визначена позивачем у розмірі 19 493,99 грн. Була визначене з порушенням методик. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2014 між ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" та ТОВ «Центральна транспортна компанія» був укладений Договір добровільного комплексного автострахування наземного транспорту, відповідно до якого, в період з 04.04.2014 по 03.04.2015 під страховим захистом знаходився автомобіль Тойота, д.н.з. [NUMBER] (а.с.24-27). 17.09.2014 в м.Києві на вул. Верхній Вал, 52, [PERSON], керуючи автомобілем Хонда, д.н.з. [NUMBER], не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Тойота, д.н.з. [NUMBER], за кермом якого був [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с. 15). 10.10.2014 постановою судді Подільського районного суду м.Києва [PERSON] було визнано винною у вчиненні даної ДТП (а.с.17,18). Автомобіль було оглянуто фахівцем, про що складено Акт огляду транспортного засобу від 17.09.2014 (а.с.32-33), та 20 жовтня 2014 року складено Страховий акт 1 №2300057702 про виплату страхового відшкодування у розмірі 19493,99 грн. (а.с.12-13). Така сума відшкодування 19 493,99 грн. була виплачена власнику застрахованого автомобіля - ТОВ Центральна транспортна компанія». Таким чином, у зв'язку з настанням страхового випадку позивач фактично поніс витрати на сплату страхового відшкодування ТОВ «Центральна транспортна компанія» у розмірі 19493,99 грн., які в порядку ст.993 ЦК України просив відшкодувати ПрАТ «Київський страховий дім» на підставі заяви від 31.10.2014 (а.с.44-45, 121). Так, встановлено, що ПрАТ «Київський страховий дім» 18.06.2014 уклав з [PERSON] договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АІ/1616964), відповідно до якого застрахував цивільно-правову відповідальність водія автомобіля Хонда, д.н.з. [NUMBER] (а.с.105). 07.10.2014 [PERSON] звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про настання страхового випадку (а.с.108,109), та у ПрАТ «Київський страховий дім» відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" та ст. 993 ЦК України виник обов'язок відшкодувати матеріальні збитки ПрАТ „Страхова компанія „Провідна". В той же час, ПрАТ «Київський страховий дім» здійснив власний розрахунок суми страхового відшкодування, на підставі якого склав Страховий акт №712-1190/1 від 12.01.2015, відповідно до якого сума страхового відшкодування до виплати склала 8081,89 грн. (а.с.156). Саме таку суму виплатило ПрАТ «Київський страховий дім» в порядку суброгації ПрАТ „Страхова компанія „Провідна". Встановлено, що різниця сум страхового відшкодування ПрАТ „Страхова компанія „Провідна" та ПрАТ «Київський страховий дім» виникла у зв'язку з тим, що сума 19493,99 грн. є фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), а сума 8081,89 грн. є сумою страхового відшкодування, виплаченого у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. У зв'язку з різницею у сумі фактичного відшкодування 19493,99 грн. та сумою компенсації 8081,89 грн., позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення різниці до [PERSON], як винної особи у ДТП. Так, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З позиції [PERSON], у неї не виник обов'язок компенсувати різницю суми фактичного відшкодування 19493,99 грн. та суми страхової виплати 8081,89 грн., оскільки ст. 1194 УК України передбачає обов'язок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, виплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, під якою розуміється не сума страхового відшкодування, виплаченого страховою компанією внаслідок настання страхового випадку, а сумою, визначеною як страхова сума, тобто лімітом відповідальності страховика. При цьому, як вбачається з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля Хонда, д.н.з. [NUMBER] (а.с.105), ліміт відповідальності страховика становить 50 тисяч гривень за шкоду, заподіяну майну, а розмір франшизи дорівнює нуль. Зважаючи на те, що сума збитків 19493,99 грн. не перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «Київський страховий дім» 50000 грн., [PERSON] посилалась на відсутність обов'язку сплати потерпілому суми на відшкодування шкоди в порядку ст. 1194 ЦК України. Попри це, у аналогічних правовідносинах Верховний Суд України дійшов протилежного висновку, зазначивши у постанові №6-691цс15 від 02.12.2015 наступне. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). У конкретній справі у [PERSON] як у винуватця ДТП виник обов'язок компенсувати позивачу різницю фактичного відшкодування 19493,99 грн. та суми страхової виплати 8081,89 грн., оскільки у ПрАТ «Київський страховий дім» не виник обов'язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від 50000 грн. як ліміту його відповідальності. За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна" є доведеними та такими, що ґрунтуються на нормах закону, а відтак з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача 11412,10 грн. відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають також 1378,00 грн. судового збору. На підставі ст. 27 Закону України „Про страхування", ст.ст. 993, 1194 ЦК України та

Outcome: approved