Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

До Шевченківського районного суду м.Києва 02.11.2017 року надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати недійсним заповіт [PERSON] складений на користь [PERSON] , що був посвідчений у Требухівській сільській раді Броварського району 29.12.2003 року та зареєстрований в спадковому реєстрі 03.10.2017 року за №61323424. Cвої вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] померла його рідна тітка [PERSON] , [INFO] .. У померлої, крім позивача, інших родичів не було. Оскільки батько позивача [PERSON] - рідний брат померлої [PERSON] помер [INFO] , то позивач є спадкоємцем другої черги за правом представлення після смерті свого батька. 10.10.2017 року позивач, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, дізнався, що після смерті [PERSON] 29.09.2017 року вже була заведена спадкова справа за заявою [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом, складеним 29.12.2003 року нібито [PERSON] та посвідченим виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області. Позивач вважає заповіт недійсним оскільки у спілкуванні з тіткою вона ніколи не згадувала таку особу як [PERSON] , родичем померлої дана особа не є, померла [PERSON] ніколи не виявляла наміру щодо складення заповіту на користь [PERSON] , за життя тітка неодноразово наголошувала, що після її смерті все належне їй майно перейде до позивача. Крім того, підпис на заповіті не відповідає підпису його тітки у паспорті та банківських документах. Тітка позивача будь-яких зв`язків з Требухівською сільською радою Броварського району та тією місцевістю не мала. Більше того, на момент звернення позивача до суду з даним позовом СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві здійснювало досудове розслідування у кримінальному провадженні №12017100060002326 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України (невстановленими особами вчинені шахрайські дії, спрямовані на заволодіння нерухомим майном шляхом підробки правовстановлюючих документів), в тому числі відносно заволодіння майном [PERSON] після її смерті. В судове засідання, яке відбулось 15.08.2019 року представник позивача не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача. Водночас представник позивача відмовився від раніше заявленого клопотання про витребування доказів. Відповідач та представник відповідача відзив на позовну заяву до суду не подавали, в судові засідання не з`явилися. Про день, час і місце судових засідань були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , рідна тітка позивача, як вбачається з матеріалів справи. 29.09.2017 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заган М.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . 29.09.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заган М.А. зареєструвала спадкову справу №4/2017. Зі змісту заповіту вбачається, що він складений 29.12.2003 року від імені [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та посвідчений секретарем виконавчого комітету Требухівської сільської ради Броварського району Київської області Дьоміною Вірою Дмитрівною, зареєстрований в реєстрі за № 674, [PERSON] на випадок своєї смерті здійснила розпорядження за яким все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла [PERSON] , [INFO] 11.10.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заган М.А. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Позивач є племінником померлої [PERSON] Требухівська сільська рада Броварського району Київської області листом від 27.07.2018 року №807 повідомила про те, що [PERSON] за період з 2002 по 2017 роки не була зареєстрована та не проживала в с. Требухів Броварського району Київської області. Щодо наявності на території с. Требухів об`єктів нерухомого майна відносно [PERSON] інформація в сільській раді відсутня. В провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №12017100060002380 від 25.05.2017 року щодо шахрайських дій відносно майна [PERSON] 26.09.2018 року в рамках згаданого кримінального провадження представником потерпілого Мудрака А.В. було заявлено клопотання про проведення судової-почеркознавчої експертизи належності підпису [PERSON] , зокрема на заповіті. Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 14.06.2019 року №17-3/740 підписи в графі "Підпис" в двох примірниках заповітів, складених від імені [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , посвідчених 29.12.2003 року секретарем виконавчого комітету Требухівської сільської ради Броварського району Київської області В.Дьоміною, зареєстрованого в реєстрі № 674 виконані не [PERSON] , [INFO] , а іншою особою. Крім того, з дослідницької частини висновку експерта вбачається, що при оцінці результатів порівняльного дослідження встановлено, що розбіжні ознаки стійкі, виходять за межі варіацій цих ознак у підпису [PERSON] , а тому достатні для висновку про те, що досліджувані підписи від імені [PERSON] в графах "Підпис" двох Заповітів виконані не [PERSON] , а іншою особою. Що ж стосується відмічених збігів загальних ознак та окремих ознак, то вони несуттєві, на негативний висновок експерта не впливають та пояснюються виконанням досліджуваних підписів з попередньою технічною підготовкою, а саме перемальовуванням підписів барвною речовиною сірого кольору (ймовірно за допомогою графічного олівця) з наступним наведенням підписів барвною речовиною синього кольору з подальшим видаленням первинних підписів шляхом механічного впливу на матеріал аркушу. Висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС від 14.06.2019 року №17-3/740 відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 1233 - 1234 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно з положеннями статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальнихпідставах. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про нотаріат" (в редакції від 11.06.2003 року, чинній на дату складення заповіту) усі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами чи посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, реєструються в реєстрах нотаріальних дій. Згідно з п. 19 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 року № 22/5 (в редакції від 09.06.1999 року, чинній на дату складення заповіту) всі нотаріальні дії, які вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів, реєструються в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій. Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається в посвідчувальному написі документа, що посвідчується чи засвідчується посадовою особою виконавчого комітету. Нумерація в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій з початку кожного календарного року ведеться з першого номера. Згідно з ч. 2 ст. 201 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. З огляду на положення наведених норм та враховуючи те, що [PERSON] не підписувала заповіт на користь [PERSON] , заповіт не зареєстрований в Журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, за таких обставин оспорюваний заповіт підлягає визнанню недійсним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved