Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Барська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована у даному будинку, але не проживає в даному будинку з 2016 року по даний час, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку, не допомагає вести господарство, а її реєстрація у будинку позивача чинить останньому перешкоди у повній мірі розпоряджатися будинком на власний розсуд, та значно обмежує його законні права. Зокрема, кількість проживаючих та зареєстрованих осіб у будинку впливає на право отримання субсидії, таким чином позивач не може оформити субсидію. Тому позивач змушений звертатися до суду з проханням визнати відповідача у справі такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Барської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про те, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, з урахуванням положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України, заяви про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подала. 11.06.2021 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача та третьої особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до даних копії дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованому в реєстрі за № 767 від 16.10.2020, [PERSON] купив будинок по [ADDRESS] . Відповідно до даних копії витягу про державну реєстрацію прав КП "Барське районне бюро технічної інвентаризації", договір купівлі-продажу зареєстровано 07.11.2012, номер витягу 36148660. Відповідно до даних акту обстеження фактичного проживання від 28.01.2021, встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2016 року. Відповідно до даних копії довідки КП "Бар-Благоустрій" № 103 від 09.02.2021, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім`ї входять: [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] - брат. Відповідно до розпорядження Барської міської ради № 272-Р від 07.12.2015 Про виконання вимог ЗУ "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборони їхньої символіки", вулицю "Островського" перейменовано на вулицю "Галицьких вояків". Відповідно до даних копії рішення Барського районного суду Вінницької області від 06.04.2017, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 18.04.2017. Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] є еолишнм членом сім`ї власника житла, майже п`ять років відсутня за місцем реєстрації, поважність причин своєї відсутності суду не повідомила, суду не надано доказів про існування будь-якої домовленості між власником житла та відповідачем, реєстрація місця проживання відповідача у будинку позивача чинить останньому перешкоди у повноцінному здійсненні свого права власності зокрема, він обмежений у праві отримувати пільги, якими має право користуватися, оформити субсидію тощо. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню, оскільки у даному випадку втрата права користування житловим приміщенням є наслідком відсутності відповідача понад один рік без поважних причин, що передбачено положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 908 гривень витрат на сплату судового збору. На підставі ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved