Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

10.09.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , заінтересована особа, - Кагарлицька міська рада Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадищини, в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого: - встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 17 серпня 2007 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер [NUMBER] , разом із спадкодавцем [PERSON] до моменту її смерті, яка померла [INFO] у віці 83 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 09 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис про смерть № 86 від 09.06.2010 року, про в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис за № 86, за однією адресою: [ADDRESS] . 10.09.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 04.11.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 315, 316, 318 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги, викладені в заяві, - підтримав, обгрунтовував свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині заяви. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] , - адвокат Матюшенков Д.В., - вимоги, викладені в заяві, - підтримав, обгрунтовував свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині заяви. В судовому засіданні свідок [PERSON] дала наступні показання: Заявника [PERSON] знає з дитинства, так як її будинок розташований навпроти будинку [PERSON] . Так як вони проживають поруч, вони товаришували сім`ями. Заявник та спадкодавець проживали як одна сім`я на протязі тривалого часу, - до самої смерті [PERSON] . Батько заявника [PERSON] помер ще близько 20 років тому. В судовому засіданні свідок [PERSON] дав наступні показання. Заявника [PERSON] знає з дитинства, - товаришують. Проживає свідок за адресою: [ADDRESS] . Свідок стверджував, що заявник [PERSON] тривалий час, до самої смерті [PERSON] проживав з [PERSON] за адресою: Київська область, м. Кагарлик. Заявник [PERSON] та померла [PERSON] проживали спільно роками, як одна сім`я. В судовому засіданні свідок [PERSON] дав наступні показання. На даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . Знає сім`ю заявника добре. Спільно з [PERSON] , - спадкодавцем по даній справі постійно проживав заявник, - [PERSON] . Ще проживали там періодично дружина заявника, та періодично проживала мати заявника, брат заявника. Стверджує, що [PERSON] , - заявник по справі, та померла [PERSON] проживали як одна сім`я, точного часу сказати не може, але в будь - якому випадку, - більше 5 - ти років. Його хата розміщена поруч із будинком, в якому проживали заявник [PERSON] та покійна [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] дав наступні показання. Заявник [PERSON] є його рідним братом. [PERSON] була його рідною бабусею. Стверджує, що його рідний брат постійно проживав з [PERSON] як одна сім`я досить тривалий час, - аж до смерті [PERSON] . В тому будинку, окрім заявника [PERSON] та покійної [PERSON] проживали ще, - він, дружина заявника та мати, але вони всі періодично лише проживали, постійно з [PERSON] проживав лише його брат, - [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] дала наступні показання. Вона є матір`ю заявника. Заявник [PERSON] проживав з бабусею [PERSON] з 16 - ти років, так як навчався в Києві, потім працював в Києві, та в зв`язку з цим проживав в м. Кагарлик, так як з Кагарлика зручніше добиратися до Києва. Покійна [PERSON] була її свекрухою, померла 2010 року. Спільно з [PERSON] проживали також вона, її ще один син, та дружина [PERSON] . Проте, вони проживали там лише періодично, постійно ж покійною [PERSON] проживав лише її син, - [PERSON] . Суд, вислухавши заявника, його представника, які вимоги, викладені в заяві, - підтримали, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення вимог, викладених в прохальній частині заяви, шляхом винесення рішення, обгрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. [INFO] у віці 83 років, померла [PERSON] (далі - Спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області від 09.06.2010 року, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 86. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.12.2008 року, Спадкодавцю належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (далі - Житловий будинок ). Спадкодавцю також належала земельна ділянка за адресою [ADDRESS] , площею 0,0702 га (далі - Земельна ділянка), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 553838. На момент смерті Спадкодавця, та до цього, з нею разом проживав її [PERSON] , [INFO] (далі - Заявник), разом зі своєю дружиною та матір`ю. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за Законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Окрім Заявника, більш немає спадкоємців, які б претендували на Житловий будинок. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (3 ст. 1268 ЦК України). За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст.1270 ЦК строк. Оскільки заявник на момент смерті проживав разом із Спадкодавмцем, він вважається таким, що прийняв спадщину. Однак, звернувшись до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, листом від 21.01.2019 року № 37/01-16, приватний нотаріус Кагарлицького районного нотаріального округу Руденко A.B. повідомив Заявнику про необхідність звернення до суду. Відповідно до п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВС України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 р., "якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини". "Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини". В той же час, факт постійного проживання Заявника в будинку по [ADDRESS] разом із Спадкодавцем, можуть підтвердити свідки та сусіди, клопотання про виклик яких буде заявлено у судовому засіданні. Крім того, Заявником було здійснено поховання Спадкодавця за власні кошти, що підтверджується свідоцтвом про поховання. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (ніж ті що передбачені ч. 2 ст. 315 ЦК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Згідно листа ВССУ відіб.05.2013 № 24-753/0/4-13, щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після і січня 2004 року). Якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном. Крім того згідно даного листа ВССУ, заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Як вбачається з роз`яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. У відповідності до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до статті третьої вказаного Закону, місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. За життя Спадкодавцем заповіту складено не було. На момент смерті Спадкодавця був живий її Син - [PERSON] , який подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь Заявника (копія заяви міститься в матеріалах справи). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved