Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Волинь" звернулося з вищевказаним позовом до фермерського господарства "Галстедан", [PERSON], зазначаючи у позовній заяві про те, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 072848 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,5285 га., яка розташована на території Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області. 14 жовтня 2014 року між [PERSON] (далі - орендодавець) та ТзОВ "Агросвіт-Волинь" (далі - орендар) було укладено договір оренди землі строком на 10 років. 16 жовтня 2014 року за позивачем було зареєстровано право оренди на вищевказану земельну ділянку. 30 січня 2015 року право власності на спірну земельну ділянку перейшло в порядку спадкування до [PERSON] 21 квітня 2015 року Реєстраційною службою Горохівського районного управління юстиції Волинської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про те, що між [PERSON], як орендодавцем, з одного боку, та ФГ "Галстедан", як орендарем, з іншого боку, укладено договір оренди землі, обєктом оренди якого є вищевказана земельна ділянка. Позивач вважає, що оскільки договір оренди землі, укладений 14 жовтня 2014 року між ТзОВ "Агросвіт-Волинь" та попереднім власником земельної ділянки [PERSON] є чинним, а тому спадкоємець [PERSON] [PERSON] не мала права укладати новий договір оренди з ФГ "Галстедан" на один і той самий обєкт оренди. У звязку з цим позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 21 квітня 2015 року, укладений між [PERSON] та ФГ "Галстедан", обєктом якого є земельна ділянка площею 1,5285 га. з кадастровим номером 0720881600:01:001:0130, яка розташована на території Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області, скасувати державну реєстрацію вищевказаного договору оренди № 9469805, а також стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. Представник позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Волинь" [PERSON] в судове засідання не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також клопотання про уточнення позовних вимог, у якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 21 квітня 2015 року, укладений між [PERSON] та ФГ "Галстедан", обєктом якого є земельна ділянка площею 1,5285 га. з кадастровим номером 0720881600:01:001:0130, яка розташована на території Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області та скасувати рішення Реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20825769 від 22 квітня 2015 року, а також стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] не зявилася в судове засідання, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, а також відзив на позовну заяву, у якому заявлені позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача - фермерського господарства "Галстедан" не зявився в судове засідання, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Способами захисту прав власника або землекористувача на земельну ділянку є визнання прав, визнання угоди недійсною ( п."а", п."в" ч.3 ст.152 ЗК України). Згідно ч.2 ст.24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 14 жовтня 2014 року між [PERSON] (далі - орендодавець) та ТзОВ "Агросвіт-Волинь" (далі - орендар) було укладено договір оренди землі (а.с.4-7). Відповідно до п.п.1, 2 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Журавниківської сільської ради, площею 1,5285 га. Договір укладено строком на 10 років (п.8 Договору). Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" установлено, що державній реєстрації прав підлягають, у тому числі право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Так, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 28204674, сформованим 16 жовтня 2014 року реєстраційною службою Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.8), стверджується, що згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16533793 від 16 жовтня 2014 року, на підставі вищевказаного договору оренди землі від 14 жовтня 2014 року за ТзОВ "Агросвіт-Волинь" було зареєстровано право оренди земельної ділянки. Відповідачем [PERSON] визнано, що 30 січня 2015 року право власності на вищевказану земельну ділянку перейшло до неї в порядку спадкування після смерті [PERSON] (а.с.62). Згідно з вимогами ст.ст.1216, 1218, 770 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця. Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" не передбачено припинення договору оренди у випадку смерті орендодавця. Частинами 1, 5 ст.148-1 Земельного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Вимоги даної статті поширюються також на випадки переходу повноважень від одного органу державної влади до іншого при розпорядженні земельними ділянками державної власності, які перебувають у їх постійному користуванні. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Із інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.9) вбачається, що 21 квітня 2015 року [PERSON] передала в оренду ФГ "Галстедан" земельну ділянку площею 1,5285 га. з кадастровим номером 0720881600:01:001:0130, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області. Рішення про державну реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки зареєстровано 22 квітня 2015 року реєстраційною службою Горохівського районного управління юстиції Волинської області за індексним номером 20825769, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 72967687, сформованим 15 листопада 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.40-41). Підстави припинення і розірвання договору оренди землі зазначені в ст.ст.31, 32 Закону України "Про оренду землі", п.п.36-39 укладеного договору оренди землі від 14 жовтня 2014 року. Згідно значених норм, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін, розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до п.40 Договору оренди землі від 14 жовтня 2014 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди. Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За правилами ч.5 ст.116 ЗК України передача у користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі орендаря, є неможливим. Враховуючи те, що договір оренди землі від 14 жовтня 2014 року, як за життя [PERSON], так і після набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування [PERSON], у встановленому законом порядку припинений або розірваний не був, а також те, що термін дії договору закінчується в 2024 році, та зважаючи на те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, інше умовами укладеного договору не передбачено, суд вважає, що у [PERSON] були відсутні підстави передбачені чинним законодавством передавати спірну земельну ділянку в оренду ФГ "Галстедан", а укладаючи такий договір нею були порушенні законні права ТзОВ "Агросвіт-Волинь" на право користування земельною ділянкою. За таких обставин, оскільки права позивача, як орендаря, були порушені, а тому, на думку суду, є всі наявні підстави для визнання договору оренди від 21 квітня 2015 року недійсним. Щодо вимог про скасування рішення реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20825769 від 22 квітня 2015 року, то суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Так, згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про обєкти та субєктів цих прав. Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. Згідно роз'яснень, що викладенні у п.п.8, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відмова у державній реєстрації, ухилення від державної реєстрації, відмови від надання інформації про реєстрацію застосовується лише щодо дій (бездіяльності) органів, які здійснюють таку реєстрацію. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, недійсності правочину, витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, на думку суду, наявність судового рішення про визнання договору оренди недійсним, як документу, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права оренди. Крім того, державний реєстратор в якості відповідача до участі у даній справі не залучався. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення в рівних частинах з відповідачів судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягує їх в користь позивача в розмірі 1378,00 грн. (2756,00 - 1378,00 = 1378,00).

Outcome: partial