Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

28.11.2019 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000,00 грн. Ухвалою судді від 11 грудня 2019 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 08.01.2020 року з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. В разі неявки відповідача в судове засідання проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. ( а.с. 33). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи двічі повідомлений належним чином рекомендованим листом із зворотнім повідомленням, за місцем його реєстрації, перевіреним судом у встановленому законом порядку. За відомостями Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 09.12.2019 року № 09-05/6057 [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Мощенка, Городнянського району, Чернігівської області, зареєстрований за адресою : [ADDRESS] .( а.с. 26). Поштові конверти з викликами до суду, які направлялись за вказаною адресою відповідача, повернуті без вручення адресату, за закінченням терміну зберігання.( 32,40). Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] вважається належним чином неодноразово повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 жовтня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. ( а.с. 16). Дослідженням рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 жовтня 2019 року встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей : сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу ), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с.13-14). Дослідженням довідки Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 21 листопада 2019 року № 877, встановлено, що [PERSON] , має склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. (а.с.19). Згідно довідки № 22.02/1644 від 28 листопада 2019 року, виданої Городнянською районною філією Чернігівського обласного центру зайнятості Козубцова Л.І. з 01 серпня 2019 року зареєстрована в Державній службі зайнятості як така, що шукає роботу. Статус безробітної отримала з 01 серпня 2019 року. Отримує допомогу по безробіттю з 08.08.2019 року. (а.с.11). З довідки № 22.02/1645 від 28 листопада 2019 року, виданої Городнянською районною філією Чернігівського обласного центру зайнятості, встановлено, що [PERSON] отримала 4521,93 грн. доходу за період з 01 серпня 2019 року по 31 жовтня 2019 року. (а.с.17). З довідки Комунального закладу дошкільної освіти "Ясла-садок" Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 27.11.2019 року № 9 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідують КЗДО "Ясла-садок" Тупичівської сільської ради. ( а.с. 12 ). З дослідженої судом виписки № 3915/939 із медичної картки стаціонарного хворого, виданої КНП "ГЦРЛ", встановлено, що [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні з 13.11.2019 року по 20.11.2019 року з діагнозом дискінезія жовчного міхура по гіперкінетичному типу. Дитина отримувала лікування, проводились діагностичні дослідження. (а.с.21). Згідно наданих стороною позивача товарних чеків від 14.11.2019 року, від 15.11.2019 року, від 18.11.2019 року та від 20.11.2019 року [PERSON] витратила на придбання медичних препаратів, призначених для лікування сина, в загальні сумі 866,25 грн.(а.с.18). Також позивачка сплатила 501,10 грн. на користь КЗДО "Ясла-садок" Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області за відвідування її дітей дитячого закладу за три місяці, що підтверджено копіями квитанцій та платіжних документів. ( а.с. 20 ). Спірні правовідносини сторін виникли з приводу їх участі у додаткових витратах на дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Положення ст. 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить розвиток здібностей дитини, хворобу дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами першою - третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сторони, як батьки дитини, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, у зв`язку з чим вони зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, пов`язаних із її адаптацією у суспільстві. З наведеного слідує, що відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дітей в порядку ст. 185 СК України. Письмовими доказами справи підтверджено, що малолітній син сторін [PERSON] у період з 13.11.2019 року по 20.11.2019 року знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу захворювання органів травлення. Вартість ліків в сумі 866,25 грн. оплачена позивачкою. Також позивачкою сплачено батьківську плату в загальній сумі 510,10 грн. за відвідування у серпні-жовтні 2019 року дітьми сторін [PERSON] та [PERSON] комунального закладу дошкільної освіти "Ясла-садок" Тупичівської сільської ради. Розмір додаткових витрат, визначений позивачкою у сумі 1367,35 грн., відповідає фактично понесеним витратам на дітей та підтверджений відповідними документами. За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для стягнення із відповідача частини витрат, здійснених позивачкою. Вирішуючи питання суми, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги положення ст. 185 СК України, в силу якої при визначенні розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору суд має урахувати обставини, що мають істотне значення. Суд приймає доводи позивачки про те, що вона проживає сама з трьома неповнолітніми дітьми, перебуває на обліку у центрі зайнятості як така, що шукає роботу, джерелом доходів позивачки є соціальна виплата по безробіттю в сумі 1630,0 грн на місяць. Також суд враховує, що відповідач заперечень проти позову не подав. Зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позивачкою вимог та необхідність стягнення з відповідача понесених позивачкою додаткових витрат на дітей в розмірі, заявленому позивачкою до стягнення. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, що є підставою в порядку ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved