Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

27 липня 2016 року позивач ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 14.02.2014 року між ПАТ "ВТБ БАНК"(надалі Банк) і [PERSON] укладено кредитний договір № R53100528536В. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надав [PERSON] грошові кошти у кредит у розмірі 20.000,00грн. з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10% річних або в іншому розмірі, передбаченому цим договором, з кінцевим терміном повернення 14 лютого 2017 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти в розмірі, обумовленому кредитним договором, а відповідач, напроти, свої зобов'язання не виконав: грошові кошти в повному обсязі не повернув, припинив вносити щомісячні платежі, у зв'язку з чим, станом на 18.07.2016 року, утворилась заборгованість суму 22091,74грн., яку і просить стягнути з відповідача на свою користь. 13.02.2015 року ПАТ "ВТБ БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" уклали договір відступлення права вимоги № 130215 за яким ПАТ "ВТБ БАНК" відступив ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" право вимоги (боргових зобов'язань) до , а позивач набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачем. На думку позивача, до заборгованості боржників, що виникла на підставі укладених договорів відносяться зобов'язання щодо повернення суми кредиту несплаченої станом на день укладання договору, в тому числі суми повернення яких прострочено, сплати процентів, комісії та інші платежі несплачені на день підписання договору про відступлення права вимоги. Тому, на думку позивача, він набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON], що станом на 18.07.2016 року складає 22.091,74 грн. і із них: заборгованість за тілом кредиту 18117,2грн., заборгованість за відсотками 1268,04 грн., заборгованість за комісією за користування кредитними коштами 2706,5грн., яку і просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати судовий збір на суму 1378,00грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення суду та просив суд позов задовольнити ( а.с. 27,28, 29,52,53,63 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про день та час розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність та зазначив, що проти позову не заперечує ( а.с.25,26, 49,54, 58,66,69). Приймаючи до уваги згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 224 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 197 ЦПК України\~в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини: так, судом встановлено, що 14.02.2014 року між ПАТ "ВТБ БАНК" та [PERSON] укладено договір № R53100528536В, за яким ПАТ "ВТБ БАНК" надав [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 10 % річних або в іншому розмірі, передбаченому цим договором, з кінцевим терміном повернення 14 лютого 2017 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно) (а.с. 5-7). [PERSON] встановлено графік повернення кредиту і сплати процентів щомісячними платежами ( а.с.32-33,43-46). Надання [PERSON] грошової суми у розмірі, який обумовлено кредитним договором № R53100528536В від 14.02.2014 року, підтверджено меморіальним ордером (а.с. 31,42 ). 13.02.2015 року між ПАТ "ВТБ БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено договір відступлення права вимоги № 130215 за яким ПАТ "ВТБ БАНК" відступив ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" право вимоги (боргових зобов'язань) (а.с. 8-10). Частиною 2 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно зч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.512, ст..514, ч.1 ст.516 ЦК України, кредитор у зобов*язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним свої прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов*язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст..517 ЦК України первісний кредитор у зобов*язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтею 1077 ЦЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст..1080 ЦК України , договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов*язання або відповідальності перед боржником у зв*язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до вимог ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст..1084 ЦК України , якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно п.2.1 договору про відступлення права вимоги № 130215 від 13 лютого 2015 року (а.с. ) первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за первісними договорами та договорами забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. А згідно з п.3.2.1 вказаного договору факторингу для підтвердження наявності та дійсності прав вимоги, що відступаються,первісний кредитор передає новому кредитору документацію в порядку та строки, що передбачені цим договором. Суд звертає увагу на те, що з даним позовом до суду звернулося ТОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" (а.с.1), а кредитний договір № R53100528536В від 14.02.2014 року укладено між ПАТ "ВТБ БАНК" та [PERSON] ( а.с.5-7), договір відступлення права вимоги № 130215 укладено 13.02.2015 року між ПАТ "ВТБ БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (а.с. 8-10). Проте, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал" не надав суду доказів того, що йому належить право на пред*явлення позову. Суд неодноразово пропонував позивачу надати відповідні документи на підтвердження права на пред*явлення позову, що підтверджується спрямованими на адресу позивача листами та їх одержання позивачем, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями ( а.с. 22,59,67,68 ). Крім того, на думку суду, позивач не довів суду, що він отримав від первісного кредитора у зобов*язанні документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідні докази на підтвердження вказаних обставин позивач суду не надав. На думку суду, позивач не довів суду, що він або фактор спрямовував на адресу боржника письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і що в цьому повідомлені визначалася грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суд неодноразово пропонував позивачу надати відповідні документи на підтвердження вказаних обставин, що підтверджується спрямованими на адресу позивача листами та їх одержання позивачем, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями ( а.с. 22,59,67,68 ), але позивач їх проігнорував. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На думку суду, позивач не довів суду право на пред*явлення позову, не надав суду доказів на обґрунтування позовних вимог, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed