Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач 18 липня 2018 року звернулася до суду з цим позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання їх спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 28 квітня 2009 року - з твердої грошової суми 250 грн до 1300 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття (а.с.1). Спрощене провадження у справі відкрите 6 серпня 2018 року (а.с.15). Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.14). В своєму відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 17 серпня 2018 року, відповідач позовні вимои визнав частково, погодився на збільшення розміру алментів з 250 грн щомісячно на суму 980 грн щомісячно. Зазначив, що в нього є ще одна неповнолітня дитина від другого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Він проживає з дружиною та донькою, які знаходяться на його утриманні. Відповідач не працює, не займається підприємницькою діяльністю, не отримує пенсій чи соціальних виплат, має тимчасові заробітки, за рахунок яких живе вся його сім'я. Тому в нього немає можливості сплачувати аліменти в розмірі 1300 грн щомісячно. Крім цього, відповідач зазначив, що позивач не обгрунтувала суму заявленої нею вимоги. Враховуючи, що на кожного з батьків рівною мірою покладається обов'язок по утриманню дітей, та те, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач просив збільшити розмір стягуваних з нього аліментів з 250 грн до 980 грн щомісячно. Від позивача відповідь на відзив не надходила. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 50% для дитини відповідного віку, в той час як дитина отримує лише 250 грн. Цих коштів не вистачає, оскільки постійно зростають споживчі ціни, купівельна спроможність гривні знецінюється. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини. Згідно з ксерокопіями свідоцтв про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу сторони розірвали шлюб 12 травня 2009 року (а.с.6). Згідно з ксерокопією рішення Жмеринського міськрайонного суду від 28 квітня 2009 року та ксерокопією виконавчого листа, з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 500 грн щомісячно (а.с.7-8). Оскільки донька [PERSON] досягла повноліття, то наразі аліменти стягуються лише на сина [PERSON] в розмірі 250 грн щомісячно. Відповідно до довідки № 1812 від 9 липня 2018 року квартального комітету "Доваторський" позивач проживає з дочкою [PERSON] та сином [PERSON] [ADDRESS] (а.с.9). Згідно з довідкою про доходи позивача від 13 липня 2018 року №1117, остання працює в КУ "Жмеринська центральна районна лікарня" на посаді молодшої медсестри, її середньомісячний заробіток складає близько 3,737 грн (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб відповідач 17 грудня 2013 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с.25). Згідно з свідоцтвом про шлюб, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO] (а.с.26). Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 10 січня 2017 року з відповідача на користь його дочки [PERSON], [INFO] з 28 листопада 2016 року пор 30 червня 2018 року стягувались аліменти у зв'язку із навчанням останньої в ТОВ "Вінницький коледж менеджменту" в сумі 600 грн щомісячно (а.с.27). Згідно з довідками від 10 серпня 2018 року №2186 та №2187 відповідач та його дружина [PERSON] будь-які види державних допомог не отримують (а.с.28, 29). Відповідно до довідки №422 від 10 серпня 2018 року квартального комітету "Центральний" відповідач з дружиною та дочкою [PERSON] проживають по [ADDRESS] (а.с.30). Згідно з довідками №366 та №367 від 10 серпня 2018 року відповідач та його дружина [PERSON] не перебувають на обліку в Жмеринській міськрайонній філії Вінницького обласного центру зайнятості (а.с.31, 32). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач підприємницькою діяльністю не займається (а.с.33). Згідно з копіями трудових книжок відповідача та його дружини [PERSON], останні ніде офіційно не працюють (а.с.34, 35). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривні, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Позивач в позовній заяві не обгрунтувала чому вона просить стягувати з відповідача саме 1300 грн щомісячно на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина [PERSON]., тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приймає до уваги викладені у відзиві доводи відповідача щодо стягнення з нього аліментів у розмірі, що еквівалентний 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, суд вважає, що стягнення алментів у розмірі, в якому просить позивач ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище та може в подальшому призвести до невиконання судового рішення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial