Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

14.07.2017 року позивач [PERSON]. звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до селянського (фермерського) господарства "Руслан" про стягнення врожаю пшениці, набутого без належної правової підстави за рахунок позивача. Справа розглядом призначалась неодноразово за клопотанням сторін переносилась, та уточнювались позовні вимоги. В уточненій заяві відповідач зазначає ,що згідно Договору оренди землі від 02 лютого 2017 року, укладеного між ним, [PERSON] та [PERSON], він є орендарем земельної ділянки площею 7,090 га кадастровий номер [NUMBER] яка розташована на території Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області. Згідно п.40 Договору, він набув чинності з моменту його підписання. Державна реєстрація Договору 27.06.2017 року індексний номер 35877269. Також, згідно Договору оренди землі від 02 лютого 2017 року, укладеного між ним [PERSON] та [PERSON], позивач є орендарем земельної ділянки площею 7,09 га кадастровий номер [NUMBER] яка розташована на території Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області. Згідно п.40 Договору, він набув чинності з моменту його підписання. Державна реєстрація Договору 27.06.2017 року індексний номер 35876550. Обидві земельні ділянки були засіяні врожаєм пшениці по всій площі. 29 червня 2017 року приблизно о 21:30, на обох вище зазначених земельних ділянках, СФГ «Руслан» власною технікою без будь якого погодження з позивачем як їх орендарем, розпочало збирання врожаю. Позивачем одразу телефоном було зроблено повідомлення до Веселівського ВП Мелітопольського ГУНП в Запорізькій області, після чого на поле прибули співробітники поліції для з'ясування обставин. При з'ясуванні обставин 29.06.2017р. на полі, голова СФГ «Руслан» Васьковський А.Ф. повідомив співробітникам поліції що вказаний посів зроблено СФГ «Руслан» в 2016 році, коли діяли договори оренди землі укладені між фермерським господарством та власниками земельних ділянок, та не заперечив що ці договори припинили свою дію 29 грудня 2016 року та не поновлювались на новий термін. Також голова СФГ «Руслан» не заперечив, що господарство отримувало в червні 2016 року письмові повідомлення від кожного з орендодавців про їх намір не продовжувати договірні відносини з господарством. З метою компромісного врегулювання та подальшого не загострення ситуації зі збиранням врожаю, ними та за участі Начальника Веселівського ВП Мелітопольського ГУНП в Запорізькій області Куцак В.М. було досягнуто домовленості про закінчення збирання врожаю СФГ «Руслан», при цьому за участі співробітників поліції проведено фіксацію кількості зібраного врожаю, і подальшого його вивезення на склад відповідача. Після чого він в судовому порядку має довести свої права на цей урожай та його витребування у відповідача. Вважає, що з належної йому на праві оренди площі земельної ділянки 14,18 гектарів, відповідачем було зібрано 58 тон зерна пшениці, які вивезені на склад СФГ «Руслан» і там знаходяться до вирішення питання про право власності на них в судовому порядку. Якість пшениці не визначалася, тому він вважає, що вона відповідає 6 класу (як фуражна) і що право власності на вище зазначений врожай належить йому як орендареві земельної ділянки, що обґрунтовує нижченаведеним. Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до п.8 Договорів оренди землі від 29.12.2006 року укладених між власниками земельної ділянки та СФГ «Руслан» договір укладено на 10 років. Таким чином термін їх дії сплив 29 грудня 2016 року. Можливість поновлення Договорів на підставі вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендарем втрачена, так як ним не дотримано порядку передбаченого цією нормою Закону, що є також свідченням того, що СФГ «Руслан» не мало наміру поновлювати Договори. Листами від 21.06.2016 року направленими на адресу СФГ «Руслан» цінним листами з описом вкладення, кожен з власників земельних ділянок повідомив його про відсутність наміру продовжувати договірні відносини. Проте, незважаючи на такі повідомлення, СФГ «Руслан» всупереч умов укладених Договорів від 29.12.2006 року, свідомо здійснив посіви озимої пшениці восени 2016 року, розуміючи неможливість відокремлення ним і використання посіву пшениці на час закінчення дії договорів у грудні 2016 року, враховуючи те, що на час закінчення договорів можливо навіть будуть відсутні сходи, та неможливості збору врожаю пшениці влітку 2017 року після припинення договорів без порушення прав власників або законних користувачів земельних ділянок (правова позиція Верховного Суду України, викладена у Постанові від 14.03.2008р. у справі № 6-24592св07). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно ст. 79 ЗК України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Згідно ч.2 ст. 189 ЦК України продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» N 7, від 16.04.2004р., передбачено: відповідно до статей 90, 95, 212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. За вказаних обставин позивач вважає, що станом на 29 червня 2017 року врожай пшениці в кількості 58 тон, який знаходився на орендованих ним земельних ділянках кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER], загальною площею 14,18 гектарів, належав йому на праві власності, та без достатньої правової підставі був набутий СФГ «Руслан». Дії СФГ «Руслан», щодо збирання врожаю на належних йому на праві оренди земельних ділянках без його згоди є в повній мірі неправомірними. Посилаючись на ст. 1212 ЦК України Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Вважає що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України). Позивач надав детальний розрахунок розміру заявлених позовних вимог: Відповідно до інформації розміщеної на офіційному веб сайті Міністерства аграрної політики та продовольства України: http://www.minagro.gov.ua/system/files/%D0%97%D0%B0%D0%BA%D1%83%D0%BFi%D0%B2%D0%B5%D0%BB%D1%8C%D0%BDi%D0%BE%D0%BF%D1%82%D0%BE%D0%B2i%20%D1%86i%D0%BD%D0%B8%2014072017.pdf, станом на 14.07.2017 року середньозважені закупівельні ціни на пшеницю 6 класу по Запорізькій області складають 4140,00 гривень. Таким чином, станом на 14.07.2017 року, вартість набутого відповідачем за його рахунок, без належної правової підстави, врожаю пшениці в кількості 58 тон, складає 240 120,00 гривень. 4140,00 грн. (вартість 1 тонни пшениці фуражної) х 58 тон (загальна кількість врожаю) = 240 120,00 грн. Відомості про вжиті заходи досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися: заходи досудового врегулювання спору не проводилися. Відомості про вжиті заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися: Позивачем, до подання цієї позовної заяви до суду, заходи забезпечення доказів або позову не вживалися та до суду, окремим клопотання (заявою) не подавалося У позивача наявні та він має можливість надати суду для огляду оригінали наступних документів, доданих до позовної заяви у якості письмових доказів: Витяги про державну реєстрацію права оренди; Договорів оренди землі від 29.12.2006р; Заяви від 21.06.2016р. та доказів їх направлення. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи: Враховуючи предмет заявлених позовних вимог та попередньої відсутності потреби у забезпеченні позову або проведення судової експертизи, позивач, орієнтовно, очікує понести витрати лише на сплату судового збору за пред'явлення заявленого позову. Підтвердження про те, що позивач не подавав інших позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самим підстав: Беручі до уваги відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на день звернення до суду позивачем з даною позовною заявою, до Веселівського районного суду Запорізької області, враховуючи територіальну підсудність пред'явлення позову за місцезнаходженням відповідача, позовів до відповідача з тим самим предметом та з тих самим підстав, ним не пред'являлося та на розгляді у іншого складу суду не перебуває. В судових засіданнях позивач та його представник підтримав позовні вимоги. Просить суд їх задовольнити, крім того надав суду письмову заяву про розгляд справи без позивача. третіх осіб та представника позивача на останнє судове засідання, додавши до суду свої письмові пояснення та відповідні документи а саме;- з приводу фактичних обставин справи, де зазначив,що відповідач у своїх запереченнях посилається на відсутність спору у зв'язку із тим, що ф/г «Руслан» здійснено збір врожаю з земельної ділянки площею 7,09 га кадастровий номер [NUMBER], яка знаходилася в оренді у відповідача на підставі умов договору оренди землі від 29.12.2006 року, а не з земельної ділянки [PERSON] площею 7,09 га кадастровий номер [NUMBER], як вказано позивачем у позовній заяві. Дійсно в акті прийому - передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди землі від 29.12.2006 року укладеного між [PERSON] та ф/г «Руслан», зазначено помилково кадастровий номер [NUMBER]. Дана обставина підтверджується й записом кадастрового номеру [NUMBER] в копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який є невід'ємною частиною вказаного договору. В даному випадку мало місце допущення описки у записі кадастрового номеру до договору оренди землі від 29.12.2006 року та його невід'ємних частин, під час укладення та здійснення державної реєстрації вищевказаного договору оренди землі. Посилання відповідача на дану обставину спростовується й тим, що третя особа [PERSON], інших земельних ділянок, окрім тієї, що перебувала у відповідача в оренді та відповідно якої позивачем заявлено позовні вимоги, не має. Крім того, слід врахувати, що при з'ясуванні обставин 29.06.2017р. на полі, голова СФГ «Руслан» Васьковський А.Ф. повідомив співробітників поліції що вказаний посів на земельній ділянці [PERSON] зроблено СФГ «Руслан» в 2016 році коли діяв договор оренди землі від 29.12.2006 року укладений між фермерським господарством та власником земельної ділянки [PERSON], та не заперечив що цей договір припинив свою дію 29 грудня 2016 року та не поновлювався на новий термін. Тобто, відповідачем фактично визнано факт обробітку та збору врожаю саме на земельній ділянці третьої особи [PERSON]. В даному випадку має місце допущення помилки у зазначені кадастрового номеру у договорі оренди землі від 29.12.2006 року, а тому фактичні обставини справи на які посилається позивач у своєму позові щодо безпідставного збирання відповідачем врожаю пшениці із земельної ділянки [PERSON] та що по суті не заперечувалося відповідачем під час збору врожаю та наданням пояснень працівникам поліції, спростовують посилання відповідача на збір врожаю з іншої земельної ділянки, яка не належить тертій особі. Представник відповідача в останнє судове засідання не прибула, але надала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність та просить взяти до уваги надані письмові заперечення відповідно до яких,-.позовні вимоги вважає незаконними, необґрунтованими, а позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступного: 29.12.2006 р. між СФГ «Руслан» і [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий [NUMBER] зі строком дії до 29.12.2017р. 29.12.2006р. між СФГ «Руслан» і [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий [NUMBER], зі строком дії до 29.12.2017р. У період дії договорів оренди у 2016р. на вищезазначених земельних ділянках були виконані роботи по боронуванню, внесенню мінеральних добрів під посів озимої пшениці, посів озимої пшениці, (докази виконання робіт, відомості надані до справи Довідка №112 від 29.09.2017р.) Згідно ст. 775 ЦКУ, наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані ним у результату користування річчю, переданою у найм. Як випливає зі статті 189 Цивільного кодексу України, продукцією, плодами та доходами є все, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 95 Земельного кодексу України, землекористувач має право на посіви та насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію. Отже, є доведеним факт, що право власності на врожай, що є предметом даного спору, належить саме СФГ «Руслан», оскільки землекористувачу належить право власності на вироблену продукцію за умови, що ці посіви та насадження були здійснені у період дії договору оренди і за рахунок саме його коштів. Укладаючи договори оренди земельних ділянок у 2017 році, позивач мав бачити, що земельні ділянки засіяні іншими особами, а тому відповідно до статей 765, 766 Цивільного кодексу України повинен був вимагати від орендодавців передачі земельних ділянок, вільних для використання, що ним зроблено не було, що означає відсутність претензій щодо об'єкту оренди. Відповідно до ст.28 ЗУ «Про оренду землі», орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Також слід звернути увагу, що договори оренди землі укладені позивачем 02 лютого 2017р. (зареєстровані 27.06.2017). Згідно ст.17 ЗУ «Про оренду землі», об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Правова позиція ВСУ від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16: відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Таким чином, враховуючи часовий фактор, позивач ніяким чином не може бути власником врожаю зібраного 29.06.2017р. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб. Як свідчать матеріали справи, відповідач набув майно за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству. За таких обставин, враховуючи, що доказів визнання укладених договорів оренди землі з СФГ «Руслан» недійсними або їх дострокового розірвання не надано, посіви були здійснені у період дії договорів оренди, за рахунок позивача відповідач ніяке майно не набував і не зберігав, а отже і не збагащався, є помилковим посилання позивача на те, що врожай озимої пшениці вважається набутим відповідачем безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України. Просить в позові [PERSON] відмовити. У разі неявки всіх учасників справи відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд перевіривши матеріали справи, та дослідивши надані докази надані сторонами вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 29.12.2006р. між СФГ «Руслан» і [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий [NUMBER] зі строком дії до 29.12.2017р. 29.12.2006р. між СФГ «Руслан» і [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий [NUMBER], зі строком дії до 29.12.2017р. У період дії договорів оренди у 2016р. на вищезазначених земельних ділянках були виконані роботи по боронуванню, внесенню мінеральних добрів під посів озимої пшениці, та проведено посів озимої пшениці .СФГ «Руслан» Згідно Договору оренди землі від 02 лютого 2017 року, укладеного між [PERSON], та [PERSON], він є орендарем земельної ділянки площею 7,090 га кадастровий номер [NUMBER] яка розташована на території Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області. Згідно п.40 Договору, він набув чинності з моменту його підписання. Державна реєстрація Договору відбулася 27.06.2017 року індексний номер 35877269. Також, згідно Договору оренди землі від 02 лютого 2017 року, укладеного між ним [PERSON] та [PERSON], позивач є орендарем земельної ділянки площею 7,09 га кадастровий номер [NUMBER] яка розташована на території Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області. Згідно п.40 Договору, він набув чинності з моменту його підписання. Державна реєстрація Договору відбулася 27.06.2017 року індексний номер 35876550. Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до п.8 Договорів оренди землі від 29.12.2006 року укладених між власниками земельної ділянки та СФГ «Руслан» договір укладено на 10 років. Таким чином термін їх дії сплив 29 грудня 2016 року. Можливість поновлення Договорів на підставі вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендарем втрачена, так як ним не дотримано порядку передбаченого цією нормою Закону, що є також свідченням того, що СФГ «Руслан» не мало наміру поновлювати Договори. Листами від 21.06.2016 року направленими на адресу СФГ «Руслан» цінним листами з описом вкладення, кожен з власників земельних ділянок повідомив його про відсутність наміру продовжувати договірні відносини. Проте, незважаючи на такі повідомлення, СФГ «Руслан» всупереч умов укладених Договорів від 29.12.2006 року, свідомо здійснив посіви озимої пшениці восени 2016 року, розуміючи неможливість відокремлення ним і використання посіву пшениці на час закінчення дії договорів у грудні 2016 року, враховуючи те, що на час закінчення договорів можливо навіть будуть відсутні сходи, та неможливості збору врожаю пшениці влітку 2017 року після припинення договорів без порушення прав власників або законних користувачів земельних ділянок (правова позиція Верховного Суду України, викладена у Постанові від 14.03.2008р. у справі № 6-24592св07). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно ст. 79 ЗК України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Згідно ч.2 ст. 189 ЦК України продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» N 7, від 16.04.2004р., передбачено: відповідно до статей 90, 95, 212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. За вказаних обставин суд вважає, що станом на 29 червня 2017 року врожай пшениці в кількості 58 тон, який знаходився на орендованих ним земельних ділянках кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER], загальною площею 14,18 гектарів, належав йому на праві власності, та без достатньої правової підставі був набутий СФГ «Руслан». Дії СФГ «Руслан», щодо збирання врожаю на належних позивачеві на праві оренди земельних ділянках без його згоди є в повній мірі неправомірними. Відповідно до ст. 1212 ЦК України 1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України). Позивач надав детальний розрахунок розміру заявлених позовних вимог: Відповідно до інформації розміщеної на офіційному веб сайті Міністерства аграрної політики та продовольства України: http://www.minagro.gov.ua/system/files/%D0%97%D0%B0%D0%BA%D1%83%D0%BFi%D0%B2%D0%B5%D0%BB%D1%8C%D0%BDi%D0%BE%D0%BF%D1%82%D0%BE%D0%B2i%20%D1%86i%D0%BD%D0%B8%2014072017.pdf, станом на 14.07.2017 року середньозважені закупівельні ціни на пшеницю 6 класу по Запорізькій області складають 4140,00 гривень. Таким чином, станом на 14.07.2017 року, вартість набутого відповідачем за його рахунок, без належної правової підстави, врожаю пшениці в кількості 58 тон, складає 240 120,00 гривень. 4 140,00 грн. (вартість 1 тонни пшениці фуражної) х 58 тон (загальна кількість врожаю) = 240 120,00 грн. Суду для огляду надавались матеріали оригіналів документів копії яких додано до матеріалів справи у якості письмових доказів. Витяги про державну реєстрацію права оренди; Договорів оренди від 29.12.2006 року, заяви про припинення договірних відносин від 21.06. 2016 року, та доказів їх направлення. Беручі до уваги відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на день звернення до суду позивачем з даною позовною заявою, до Веселівського районного суду Запорізької області, враховуючи територіальну підсудність пред'явлення позову за місцезнаходженням відповідача, позовів до відповідача з тим самим предметом та з тих самим підстав, ним не пред'являлося та на розгляді у іншого складу суду не перебуває. Відповідач у своїх запереченнях посилається на відсутність спору у зв'язку із тим, що ф/г «Руслан» здійснено збір врожаю з земельної ділянки площею 7,09 га кадастровий номер [NUMBER], яка знаходилася в оренді у відповідача на підставі умов договору оренди землі від 29.12.2006 року, а не з земельної ділянки [PERSON] площею 7,09 га кадастровий номер [NUMBER], як вказано позивачем у позовній заяві. Судом встановлено що дійсно в акті прийому - передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди землі від 29.12.2006 року укладеного між [PERSON] та ф/г «Руслан», зазначено помилково кадастровий номер [NUMBER]. Дана обставина підтверджується й записом кадастрового номеру [NUMBER] в копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який є невід'ємною частиною вказаного договору. В даному випадку мало місце допущення описки у записі кадастрового номеру до договору оренди землі від 29.12.2006 року та його невід'ємних частин, під час укладення та здійснення державної реєстрації вищевказаного договору оренди землі. В судовому засіданні було встановлено, що посилання відповідача на дану обставину спростовується й тим, що третя особа [PERSON], інших земельних ділянок, окрім тієї, що перебувала у відповідача в оренді та відповідно якої позивачем заявлено позовні вимоги, не має. Крім того, в цивільній справі маються матеріали які підтверджують факт того, що при з'ясуванні обставин 29.06.2017р. на полі, голова СФГ «Руслан» Васьковський А.Ф. повідомив співробітників поліції, що вказаний посів на земельній ділянці [PERSON] зроблено СФГ «Руслан» в 2016 році коли діяв договір оренди землі від 29.12.2006 року укладений між фермерським господарством та власником земельної ділянки [PERSON], та не заперечив що цей договір припинив свою дію 29 грудня 2016 року та не поновлювався на новий термін. Тобто, відповідачем фактично визнано факт обробітку та збору врожаю саме на земельній ділянці третьої особи [PERSON]. В даному випадку має місце допущення помилки у зазначені кадастрового номеру у договорі оренди землі від 29.12.2006 року, а тому фактичні обставини справи на які посилається позивач у своєму позові щодо безпідставного збирання відповідачем врожаю пшениці із земельної ділянки [PERSON] та що по суті не заперечувалося відповідачем під час збору врожаю та наданням пояснень працівникам поліції, спростовують посилання відповідача на збір врожаю з іншої земельної ділянки, яка не належить тертій особі. Судом встановлено що відповідачем невиконані умови передбачені ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, та який зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Матеріали цивільної справи не містять доказу отримання позивачем від відповідача будь якого листа про продовження дії договору .

Outcome: approved