Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай), свій позов мотивує тим, що [INFO] р. померла його матір [PERSON]. [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, до спадщини померлої матері увійшло і право на земельну ділянку, яку батько прийняв належним чином в силу ст.529ЦК УРСР. Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, була заведена спадкова справа, але через те що державний акт втрачений, нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. З приводу втрати державного акту він зверталася до ЗМІ. Іншим не судовим шляхом вирішити питання не можливо, тому він змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, справу просив розглянути за його відсутності. Представник відповідача Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи згідно чинного законодавства, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює в підготовчому судовому засіданні рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що земельна ділянка площею 6, 8215 га на території Печенюгівської, являється власністю померлої [PERSON] (а.с.12) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] р. [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.03.1962року [PERSON] [INFO] народження є сином [PERSON] та [PERSON].(а.с.8) Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною (а.с.9). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] .(а.с.1). Відповідно до Указу Президента України від 08.08.95 N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучається до державного акта на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай набувають спадкоємці тих членів КСП які мали таке право, але померли до моменту видачі документа, що його засвідчує, а саме земельного сертифіката (Указ Президента від 10.11.94 N 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва"). Виходячи зі змісту ст. ст. 22, 23 ЗК України (1990 року) та Указу Президента від 08.08.95 N 720/95 у таких випадках особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Враховуючи вищезазначену норму, суд вважає, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), оскільки була членом сільгосппідприємства та був включена до списку пайовиків. Пунктом 3 Указу Президента від 10.11.94 N 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" встановлено, що право на земельну частку (пай) може буш об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК У PCP ( чинного на момент виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. ( ч.1 ст.529 ЦК У PCP ) Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.( ст.548 ЦК УРСР). Згідно п. 1 ч. 1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ч.2 ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)") одним з документів, що посвідчує право на земельну частку (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Отже на день смерті [PERSON] належало тільки право на земельну частку(пай), тому позов підлягає задоволенню Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки позивач сплатив судовий збір по розгляду даної справи, тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved