Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати незаконними вимоги відповідача, зазначені в рахунках про оплату послуг на суму 5459,97 грн. та зобов'язати відповідача ЛКП "Навколо базару" провести перерахунок оплати комунальних послуг протягом останніх трьох років, враховуючи лише реально надані її послуги, якщо відповідач доведе, що хтось якісь послуги її надаватись. Свій позов мотивує тим, що проживає у [ADDRESS]. Балансоутримувачем вказаного будинку є ЛКП "Навколо базару", який надає мешканцям будинку комунальні послуги. 01.12.2010 року за №-б/н з відповідачем був підписаний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач ЛКП "Навколо базару" грубо порушує Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та чинне законодавство, оскільки не надає її послуги, які зобов'язувався надавити, продовжує нараховувати її оплату, яку вважає безпідставною. На всі звернення до директора ЛКП "Навколо базару" з приводу вирішення даної проблеми не було відредаговано, однак за цей час продовжували надходити повідомлення для оплати комунальних послуг із наростаючими сумами за житлово-комунальні послуги, які позивачем вчасно та регулярно подавались. Відтак, за захистом порушених прав вона вимушена звернутись до суду з позовом. Просить позов задоволити. Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить уточнений позов задоволити. Представник відповідача ЛКП "Навколо базару" в судовому засіданні позов заперечила, просить відмовити у задоволенні позову, зазначила, що послуги надавались відповідно до договору про надання послуги на підставі діючого законодавства. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] і даний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні ЛКП "Навколо базару", зобов'язаний забезпечувати надання якісних послуг мешканцям будинку. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Істотні умови договору між виконавцем та споживачем житлово-комунальних послуг визначені у ст.26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Обов'язок виробника укласти договір з виконавцем (споживачем) про умови надання житлово-комунальних послуг передбачена частиною 2 статті 22 зазначеного Закону. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги » послуги надаються на підставі договору. Згідност.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги »споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на підставі типового договору. Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджено постановою КМУ №869 від 01.06.2011р. Відповідно до ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власниками (орендарями) чи квартиронаймачем квартир та балансоутримувачем. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З урахуванням вищезазначених нормативних актів, діяльність з надання комунальних послуг здійснюється виключно на підставі договорів між виконавцем послуг та споживачем, які відповідають встановленій законом типовій формі. При цьому, право на укладення договорів про надання комунальних послуг та здійснення діяльності в сфері комунальних послуг має суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання певного виду комунальних послуг. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін, при цьому обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово комунальних послуг згідно із типовим договором, передбачений, ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», кореспондується з правом споживача вимагати укладення договору на надання житлово-комунальних послуг З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносин в сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцем ЛКП «Навколо базару» та споживачем [PERSON], що підтверджується укладеним типовим договором б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.12.2010 року(а.с.9-12). При цьому позивач до такого договору подав протокол розбіжностей. Ці обставини сторонами визнаються. Однак позивач не згодна із нарахування відповідачем оплати за надані послуги, оскільки ЛКП «Навколо базару» ігнорує позивача протокол розбіжностей і продовжує нараховувати останній оплату за ненадані послуги. З пояснень наданих позивачем видно, що будинок [ADDRESS] двоповерховий, перекриття дерев'яне, з часу проживання [PERSON], відповідачем не проводились ремонтні роботи у квартирі [ADDRESS] вказаному будинку у позивача, що не спростоване представником відповідача. Даних про перелік послуг, надання яких входить в обов'язки відповідача згідно укладеного договору, їх вартість та дані про конкретно надані послуги щодо обслуговування будинку та прибудинкової території, та їх вартість представником відповідач не представлено суду. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з п.п.1, 2 ч.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) є різновидами житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право вимагати від виконавця, щоб якість наданої послуги відповідала вимогам нормативних документів, умовам договорів. Частина 4 цієї статті передбачає обов'язок виконавця /виробника проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Пунктом 2 порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2005 року, встановлено, що розмір тарифів (нормативних витрат, пов'язаних з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» умовлено, що споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі, шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Представник відповідач не надав суду документів щодо прибудинкової території будинку [ADDRESS] та щодо виконання робіт по її обслуговуванню, вимоги відповідача про стягнення з позивача оплати за прибирання території є незаконними. Також представник відповідача не надав суду розмір та конфігурацію земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок [ADDRESS], а також належні до будинку будівлі, споруди та прибудинкова територія, що визначена на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації, що вимагається п.4 ст.42 Земельного кодексу України. Не визначено який розмір площі прибудинкової території будинку [ADDRESS], її розташування, що знаходиться на цій прибудинковій території, ким фактично вона використовується - представник відповідача доказів також не представив. Оскільки позивач не отримує вчасно і відповідної якості житлово-комунальних послуги, відповідач відмовляє їй у здійсненні перерахунку, то позивач вважає за доцільне зобов'язати у судовому порядку здійснити перерахунок вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території, у звязку з наступним. Відповідач не надає їй переважної частини послуг з утримання будинку та прибудинкової території, однак включає їх вартість до складу щомісячного тарифу. При цьому в рахунок заборгованості позивача перед відповідачем сума до плати у розмірі 5459,97 грн.(а.с.16) є також сума вимоги оплати як за не існуючі послуги, так і за послуги, які виставлялись позивачу до підписання Договору б/н про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.12.2010 року, тобто до 01.12.2010 року. Згідно ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на захист своїх прав державою, належну якість обслуговування, відшкодування збитків внаслідок продукції неналежної якості чи яка є небезпечною для життя, здоров'я та майна, звернення до суду за захистом порушених прав. Згідно ч.3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно змісту ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи способи захисту цивільних прав, закріплених статтею 16 ЦК України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню вимоги позову, слід визнати незаконними вимоги Львівського комунального підприємства "Навколо базару", зазначені в рахунках про оплату послуг за адресою: [ADDRESS] на суму 5459,97 грн. та зобов'язати Львівське комунальне підприємство "Навколо базару" здійснити перерахунок вартості послуг протягом останніх трьох років, враховуючи реально надані послуги [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 121,80 грн..

Outcome: approved