Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

У вересні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»\~ (далі АТ КБ «Приватбанк») в особі уповноваженого представника\~ Кіріченко В.М. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи свої\~позовні вимоги,\~позивач вказує\~на те,\~що 07.06.2011\~року між\~АТ КБ\~«Приватбанк» та\~відповідачем [PERSON] \~ було укладено кредитний договір\~ № б/н,\~ згідно\~ якого\~банк надав\~\~ [PERSON] \~, а\~останній отримав кредит\~у\~ розмірі\~ 2300,00\~грн.,\~ у\~вигляді\~ встановленого кредитного\~ ліміту\~ на\~платіжну картку,\~зі сплатою 30 % річних за користування кредитними коштами,\~ з\~ кінцевим терміном\~погашення,\~ що\~ відповідає\~строку дії\~ картки,\~ з\~погашенням\~суми кредиту \~ та\~ процентів\~у терміни\~та\~ розміри,\~ передбачені\~ встановленими\~ умовами кредитного\~ договору.\~ Відповідач\~ [PERSON] \~ підтвердив свою\~ згоду на\~те,\~що\~підписана\~\~ним заява\~ разом\~із\~ запропонованими Умовами\~ і\~ правилами\~ надання банківських\~ послуг\~та\~тарифами складає\~між ним\~ та банком\~ договір\~ про\~надання банківських\~ послуг. \~Однак,\~ взяті\~ на\~себе зобов`язання\~ щодо погашення\~ суми отриманого\~ кредиту\~ та\~ відсотків за\~ користування кредитними\~ коштами,\~ у\~розмірі\~та строки\~ визначені\~ кредитним\~ договором відповідачем\~ не\~ виконано.\~ [PERSON] \~ порушував терміни\~ погашення кредиту\~і\~ відсотків\~за користування\~ кредитом. Враховуючи,\~ що\~ відповідач\~не виконав належним\~ чином\~ своїх зобов`язань\~за\~ кредитним\~ договором,\~ у\~зв`язку\~з чим\~у\~нього\~ виникла заборгованість,\~ яка\~ станом\~на 30.06.2019 року\~ перед\~позивачем по\~кредитному\~ договору\~ становить 123635,59 грн.,\~ з\~яких:\~2231,46\~грн.\~-\~заборгованість\~ за\~кредитом;\~ 121404,13\~грн. \~-\~заборгованість\~ по\~ відсотках за\~ користування\~ кредитом з 07.06.2011 по 31.07.2018, яку\~ АТ\~КБ\~\~ «\~Приватбанк» \~ просило\~ стягнути\~ на\~його\~ користь\~із\~ відповідача [PERSON] .\~ В ході розгляду справи, 16\~березня 2021\~р.\~ позивач,\~ скориставшись\~наданими йому\~правами \~передбаченими ст.\~ 49\~ ЦПК\~ України,\~подав до\~суду заяву\~про \~зменшення \~ розміру\~позовних вимог,\~згідно якої\~ просить суд стягнути з [PERSON] \~ заборгованість за кредитним\~ договором\~ в\~сумі \~13239,15 грн., з\~яких:\~2231,46\~грн.\~-\~заборгованість\~ за\~кредитом;\~ в т.ч. 2231,46\~грн.\~-заборгованість\~ за\~простроченим тілом кредиту;\~5244,23 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 5763,46 грн. заборгованість з пені та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] \~у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7\~ст. 128 ЦПК України, щор стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду із відміткою Укрпошти «адресат відсутній» за №8800025339253, №8800026596446. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Відповідно до ч.4\~ ст.12\~ ЦПК\~ України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4\~ ст.223\~ ЦПК\~ України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд\~вважає\~за\~необхідне\~звернути\~увагу\~на\~тому,\~що\~застосовуючи\~відповідно\~до\~ч.\~4\~\~ст.\~10 \~Цивільно-\~процесуального\~кодексу\~України, \~ст.\~17\~Закону\~України \~"Про \~виконання\~ рішень\~ та\~ застосування\~практики Європейського\~ суду\~з\~ прав\~людини"\~при\~розгляді справи ч.\~1\~ ст.\~6 Конвенції про\~захист\~прав \~людини\~і\~основоположних\~ свобод,\~право\~ особи\~на справедливий\~і публічний\~ розгляд\~його\~справи\~ упродовж\~ розумного\~ строку\~ кореспондується\~ з\~обов`язком\~ добросовісно\~ користуватися наданими\~ законом\~ процесуальними\~ правами, \~утримуватись\~від\~ дій,\~ що \~зумовлюють затягування\~ судового\~ процесу,\~та\~ вживати\~надані\~ процесуальним\~ законом\~ заходи \~для\~ скорочення\~періоду\~ судового\~провадження \~(п.\~35\~рішення\~від\~ 07.07.1989\~р.\~ Європейського \~ суду\~з\~ прав\~ людини\~у \~справі\~ "Юніон \~Еліментарія\~ Сандерс\~проти\~ Іспанії"\~ (Alimentaria\~ Sanders\~ S.A.\~ v.\~Spain).\~ Обов`язок \~швидкого \~здійснення\~ правосуддя\~ покладається,\~в першу\~чергу,\~ на\~відповідні\~ державні \~судові\~ органи.\~ Розумність\~ тривалості\~ судового провадження\~ оцінюється\~в\~ залежності\~ від\~обставин\~справи\~ та\~з\~ огляду\~ на\~ складність справи,\~ поведінки\~ сторін,\~ предмету\~ спору.\~ Нездатність\~ суду\~ефективно\~ протидіяти\~ недобросовісно \~ створюваним\~ учасниками справи \~перепонам\~ для\~ руху\~справи\~ є\~ порушенням\~ ч.\~1\~ст.\~6\~ даної\~ Конвенції \~(§\~66\~-\~69\~\~рішення\~ Європейського\~ суду \~з\~прав\~ людини \~від\~ 08.11.2005р. \~ у\~справі\~ "Смірнова\~проти\~України"). \~Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без\~повідомлення\~причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Враховуючи\~положення \~ст.\~ст.\~274,\~280\~ЦПК\~України \~розгляд\~справи\~проводився в\~порядку\~\~ спрощеного\~позовного\~провадження\~з\~повідомленням\~сторін\~та\~в\~заочному\~порядку. \~\~У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і\~ вирішення спору\~ по суті суд приходить до наступного. \~Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах\~ заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Кожна сторона\~ повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких\~суд\~встановлює\~ наявність\~або відсутність\~ обставин\~ (фактів), \~що\~обґрунтовують\~ вимоги\~і\~заперечення\~ учасників\~ справи,\~ та\~інших обставин,\~ які\~ мають\~значення\~ для\~вирішення\~ справи\~ (ч.\~ 1\~ст.\~76\~ЦПК\~України). Згідно\~ст.79\~ЦПК\~(достовірність\~доказів)\~\~достовірними\~є\~докази,\~на\~підставі\~яких\~можна\~встановити\~дійсні\~обставини\~справи. Згідно\~ст.80\~ЦПК\~(достатність\~доказів)\~-\~достатніми\~є\~докази,\~які\~ у\~своїй\~сукупності\~ дають\~ змогу\~ дійти\~висновку\~про\~наявність\~або\~відсутність\~обставин\~справи,\~які\~входять\~ до\~ предмета\~ доказування.\~ Питання\~про\~достатність\~доказів\~для\~встановлення\~обставин,\~що\~мають\~значення\~для\~справи,\~суд \~вирішує\~ відповідно\~до\~свого\~внутрішнього\~переконання. Згідно\~з\~ч.7\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~суд\~не\~може\~збирати\~докази,\~що\~стосуються\~предмета\~спору, \~з\~ власної ініціативи,\~крім\~витребування\~доказів\~судом\~у\~ випадку,\~коли\~він\~має\~ сумніви\~ у добросовісному \~ здійсненні\~ учасниками\~справи\~їхніх\~процесуальних\~ прав\~або\~ виконанні\~ обов`язків\~ щодо\~ доказів,\~ а\~ також\~ інших\~випадків,\~ передбачених \~цим\~Кодексом. Принцип\~захисту\~судом\~порушеного\~права\~особи\~ будується\~при\~ встановленні\~ порушення\~ такого \~права.\~Так,\~кожна\~особа\~має\~право\~звернутися\~до\~суду\~за\~ захистом\~ свого\~ цивільного\~ права у\~ разі\~його\~ порушення,\~невизнання\~ або\~ оспорення\~ (ч.1\~ст.\~15\~ ЦК\~України). Відповідно\~до\~ч.\~1\~ст.\~16\~ЦК\~ України\~кожна\~особа\~має\~право\~ звернутися\~до\~суду\~за\~ захистом \~ свого особистого\~немайнового\~або\~ майнового\~права\~та\~інтересу.\~ Частина\~ 2\~ст.\~16\~ЦК\~ України\~ передбачає\~ способи\~захисту\~цивільних\~прав\~та\~інтересів. Обов`язковою\~умовою\~надання\~правового\~захисту\~судом\~є\~наявність \~відповідного\~ порушення прав,\~свобод\~або\~інтересів\~особи\~на\~момент\~її\~ звернення\~до\~суду,\~ порушення\~має\~ бути\~ реальним,\~ стосуватися\~(зачіпати)\~ зазвичай\~індивідуально \~виражених\~прав\~чи\~ інтересів\~ особи,\~ яка\~ стверджує \~про\~їх\~порушення.\~ Гарантоване \~статтею\~ 55\~Конституції\~України\~ й\~ конкретизоване у\~ законах\~ України\~ право\~на\~судовий\~захист\~передбачає\~ можливість\~ звернення\~ до\~ суду за\~ захистом\~ порушеного\~права,\~але вимагає,\~щоб\~стверджене\~ порушення\~ було\~ обгрунтованим.\~ Відповідно\~до\~п.4\~ч.3\~ст.129\~Конституції\~України\~основними\~ засадами \~судочинства\~є змагальність\~ сторін\~та\~свобода\~в\~наданні\~ними\~суду\~своїх \~доказів\~і\~у\~ доведеності\~ перед\~ судом\~ їх\~переконливості.\~\~\~\~ Виходячи\~з\~положень\~статті\~263\~ЦПК\~України\~судове\~рішення\~повинно\~ґрунтуватися\~ на\~засадах\~ верховенства\~права,\~бути\~законним\~і\~обґрунтованим.\~Законним\~є\~рішення,\~ухвалене\~ судом відповідно\~ до\~норм\~матеріального\~права\~із\~дотриманням\~норм\~процесуального\~ права. \~Обґрунтованим\~ є\~рішення,\~ ухвалене\~на\~підставі\~повно\~і\~всебічно\~з`ясованих\~ обставин,\~ на\~ які\~сторони\~ посилаються\~ як\~на\~ підставу\~ своїх\~вимог\~і\~заперечень,\~ підтверджених\~тими\~доказами, \~які\~ були\~досліджені\~в\~ судовому \~засіданні. \~ \~ \~ \~ \~Під\~час\~ухвалення\~рішення\~суд\~вирішує\~такі\~питання:\~ 1)\~чи\~мали\~місце\~обставини\~(факти),\~якими\~обґрунтовувалися\~вимоги\~та\~заперечення,\~та\~якими\~до-казами\~вони\~підтверджуються; 2)\~чи\~є\~інші\~фактичні\~дані,\~які\~мають\~значення\~для\~вирішення\~справи,\~та\~докази\~на\~їх\~ підтвердження; 3)\~які\~правовідносини\~сторін\~випливають\~із\~встановлених\~обставин; 4)\~яка\~правова\~норма\~підлягає\~застосуванню\~до\~цих\~правовідносин; 5)\~чи\~слід\~позов\~задовольнити\~або\~в\~позові\~відмовити; 6)\~як\~розподілити\~між\~сторонами\~судові\~витрати; 7)\~чи\~є\~підстави\~допустити\~негайне\~виконання\~судового\~рішення; 8)\~чи\~є\~підстави\~для\~скасування\~заходів\~забезпечення\~позову\~(стаття\~264\~ЦПК\~України).\~\~\~\~ Судом встановлено,\~що АТ\~КБ «Приватбанк»\~звертаючись до\~суду з\~даним позовом,\~посилався на\~те,\~що 07.06.2011\~року між\~АТ КБ\~«Приватбанк» та\~відповідачем [PERSON] \~ було укладено кредитний договір\~ № б/н,\~ згідно\~ якого\~банк надав\~\~ [PERSON] \~, а\~останній отримав кредит\~у\~ розмірі\~ 2300,00\~грн.,\~ у\~вигляді\~ встановленого кредитного\~ ліміту\~ на\~платіжну картку,\~зі сплатою 30 % річних за користування кредитними коштами,\~ з\~ кінцевим терміном\~погашення,\~ що\~ відповідає\~строку дії\~ картки,\~ з\~погашенням\~суми кредиту \~ та\~ процентів\~у терміни\~та\~ розміри,\~ передбачені\~ встановленими\~ умовами кредитного\~ договору.\~ Позивач,\~обґрунтовуючи\~право\~вимоги\~про\~стягнення\~заборгованості\~за\~ кредитним\~ договором №б/н\~від\~07.06.2011\~,\~\~надав до позовної заяви : розрахунок\~заборгованості\~ за\~договором\~ №б/н\~ від\~07.06.2011\~, витяг з Умов\~та\~Правил\~надання\~ банківських\~послуг. Окрім того,\~позивачем долучено\~до\~позовної заяви\~ фотокопію\~ \~документу,\~ який\~ на\~переконання суду\~ не\~може\~бути\~належним\~доказом,\~ оскільки\~текст\~її\~є\~ нечитабельним,\~ з\~неї\~неможливо\~визначити\~ назву документу та її зміст, через\~ неякісний\~ і\~ занадто\~дрібний\~шрифт\~ фотокопія\~не\~ може\~бути\~ досліджена\~ належним\~чином.\~ Неможливо достеменно стверджувати , що це анкета-заява від № б/н 07.06.2011\~року [PERSON] на отримання кредиту, хоча у додатках до позову така зазначена. Суд не\~може прийняти\~до уваги\~твердження позивача\~про наявність\~у сторін\~договірних\~правовідносин та\~наявність\~\~у відповідача\~заборгованості у\~тій сумі,\~яка зазначена\~у позовній\~заяві,\~з огляду\~на те,\~що на\~підтвердження цих\~обставин позивачем\~не надано\~доказу,\~що між\~АТ КБ\~«Приватбанк» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір б/н\~від\~07.06.2011\~року\~на\~підставі\~ якого\~\~\~у \~сторін\~\~ виникли\~\~правовідносини\~ \~і\~\~відповідно \~у\~відповідача\~виник обов`язок\~\~погашення\~заборгованості \~за\~кредитним\~ договором . Розглядаючи\~дану\~цивільну\~справу,\~суд\~виходить\~з\~того,\~що\~саме\~на\~позивача\~покладено\~обов`язок\~подати\~суду\~всі\~наявні\~у\~нього\~докази\~на\~підтвердження\~обставин,\~якими\~він\~обґрунтовує\~позовні\~вимоги.\~ Таким\~чином,\~позивач\~не\~довів\~самого\~факту\~укладення\~з\~відповідачем\~кредитного\~договору\~(або\~іншого\~договору,\~в\~межах\~якого\~сторони\~домовились\~про\~кредитування)\~і\~його\~істотних\~умов,\~зокрема\~про\~розмір\~кредиту,\~строки\~його\~повернення,\~процентну\~ставку,\~зобов`язання\~у\~випадку\~прострочення\~(неустойку),\~порядок\~внесення\~змін.\~ При\~цьому\~під\~час\~звернення\~до\~суду\~позивачем\~долучено\~до\~позовної\~заяви\~витяг\~з\~Умов\~і\~правил\~надання\~банківських\~послуг,\~які\~не\~містять\~підпису\~позичальника,\~у\~яких\~передбачено,\~що\~клієнт\~зобов`язується\~погашати\~заборгованість\~за\~кредитом,\~сплатити\~нараховані\~за\~весь\~період\~користування\~кредитом\~відсотки,\~винагороду\~та\~неустойку\~(штраф,\~пеню). Аналізуючи\~зміст\~наданих\~Умов,\~\~суд\~визнає\~неможливим\~встановити\~чи\~діяли\~Умови\~та\~у\~якій\~саме\~ редакції\~на\~момент\~укладання\~кредитного\~договору,\~з\~огляду\~на\~ відсутність\~ відомостей\~ про\~те,\~з\~ якими\~ саме\~Умовами\~ознайомлений\~та\~ погодився \~відповідач. При\~цьому,\~матеріали\~справи\~не\~містять\~підтверджень,\~що\~саме\~ці\~Умови\~та\~правила\~надання\~банківських\~послуг\~розумів\~відповідач\~та\~ознайомився\~і\~погодився\~з\~ними. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог та виникнення заявленого банком розміру заборгованості. Таким\~чином,\~при\~розгляді\~даної\~справи,\~суд\~виходить\~з\~того,\~що\~позивач\~у\~порушення вимог\~ст.83,\~ 84,\~95\~ЦПК\~України\~не\~надав\~належних\~доказів\~на\~підтвердження\~укладення\~договорукредиту\~з\~відповідачем,\~умов\~договору,\~видачі\~відповідачу\~кредиту\~та/або\~видачі\~відповідачу\~ кредитної\~картки,\~доказів\~ наявності\~ у\~відповідача\~заборгованості\~ перед\~ позивачем\~ за\~ конкретними\~ договірними\~ кредитними\~ зобов`язаннями\~ (у\~випадку,\~ якщо\~такий\~договір\~все\~ж\~був\~ між\~ними\~ укладений),\~ та\~ виходячи\~з\~ того,\~що\~це\~є\~обов`язком\~позивача,\~і\~що\~рішення\~не\~може\~ґрунтуватись\~на припущеннях,\~ то\~суд\~ не\~вбачає\~ підстав\~для\~того,\~щоб\~робити\~висновок\~про доведеність\~наявності\~у відповідача\~ невиконаних\~ (тим\~більше\~ прострочених)\~ грошових\~ зобов`язань\~перед\~ позивачем\~ у\~ вказаних\~ позивачем\~спірних\~ правовідносинах\~ та\~про\~їх\~розмір. Суд\~також\~виходить\~з\~того,\~що\~сторони\~для\~суду\~є\~рівними,\~що\~висновки\~суду\~мають\~ ґрунтуватись\~ на\~доказах,\~а\~не\~на\~припущеннях,\~ і\~що\~ незалежно\~від\~того,\~що\~ судом\~ ухвалюється\~ заочне\~рішення,\~ воно\~має\~бути\~законним\~і\~обґрунтованим. Відповідно\~до\~ч.ч.1,2,3\~ст.12\~ЦПК\~України\~цивільне\~судочинство\~здійснюється\~на\~засадах\~змагальності\~сторін. Учасники\~справи\~мають\~рівні\~права\~щодо\~здійснення\~всіх\~процесуальних\~прав\~та\~обов`язків,\~передба-чених\~законом. Кожна\~сторона\~повинна\~довести\~обставини,\~які\~мають\~значення\~для\~справи\~і\~на\~які\~ вона\~ посилається\~ як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом Згідно\~ч.ч.1,2\~ст.13\~ЦПК\~України\~суд\~розглядає\~справи\~не\~інакше\~як\~за\~зверненням\~особи,\~поданим\~відповідно\~до\~цього\~Кодексу,\~в\~межах\~заявлених\~нею\~вимог\~і\~на\~підставі\~доказів,поданих\~учасниками\~справи\~або\~витребуваних\~судом\~у\~передбачених\~цим\~Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів\~у\~цивільних\~справах\~не\~є\~обов`язком\~суду,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом.\~Суд\~має\~право\~збирати\~докази,\~що\~стосуються\~предмета\~спору,\~з\~власної\~ініціативи\~лише\~у\~випадках,\~коли\~це\~необхідно\~для\~захисту\~малолітніх\~чи\~неповнолітніх\~осіб\~або\~осіб,\~які\~визнані\~судом\~недієздатними\~чи\~дієздатність\~яких\~обмежена,\~а\~також\~в\~інших\~випадках,\~ передбачених цим\~Кодексом. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи\~з\~принципу\~процесуального\~рівноправ`я\~ сторін,\~ та\~враховуючи\~ обов`язок\~ кожної \~сторони \~довести\~ті \~обставини, \~на\~які\~вона\~посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~ належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~та \~достатність\~ кожного\~ доказу\~окремо,\~а також\~ достатність\~і\~ взаємний зв`язок\~ в\~ їх\~сукупності\~за\~своїм\~ внутрішнім\~ переконанням,\~ що\~ ґрунтується\~на всебічному,\~ повному, об`єктивному\~ та\~ безпосередньому\~ дослідженню\~наявних\~у\~ справі\~доказів, враховуючи,\~що\~позивачем\~ не\~надано\~доказів\~ відповідно\~ до\~ приписів\~ статей\~77-78\~ЦПК\~України\~в\~ обгрунтування\~заявлених\~ позовних\~ вимог\~,\~суд\~ приходить до висновку про\~відсутність \~підстав\~ для\~задоволення позову у\~зв`язку\~ з\~їх\~ недоведеністю, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. Що стосується клопотання позивача про долучення письмових доказів до матеріалів справи, яке надійшло до суду 02.09.2020 року, суд виходить з наступного. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч.4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Оскільки позивач в порушення приписів ЦПК України не долучив докази до позовної заяви, та не повідомив суд письмово про наявність обєктивних причин з яких доказ не може бути поданий у встановлений законом строк, а подав їх до суду після спливу тривалого часу, а відтак докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, відповідно до приписів ч.8 ст. 83 ЦПК України. Відповідно до статті 141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed