Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON], яка діє у власних інтересах та як опікун в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадщини. Справа слухалась судами неодноразово. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2014 року позов задоволено частково. Визнано за [PERSON], право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний [NUMBER], зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за [PERSON], в порядку спадкування після смерті доньки [PERSON], яка померла [INFO] року. Визнано за неповнолітнім [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний [NUMBER], зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Останнім рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2015 року скасовано заочне рішення Києво-Святошинсього районного суду Київської області від 03.12.2014 року в частині визнання права власності на транспортний засіб, та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] у цій частині задовольнити частково. Визнати за [PERSON], неповнолітніми неповнолітніми [PERSON] за кожним, право власності на 1/4 частину автомобіля ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого 12.07.2007 року відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON] Вирішено питання про судові витрати. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2014 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 21.12.2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.11.2017 року прийнято до провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом [PERSON], яка діє в своїх інтересах та як опікун неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа- Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно та усунення від права на спадкування. В процесі розгляду справи позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги, шляхом викладення позовної заяви в новій редакції. Позовна заява в остаточній редакції в порядку ч. 2 ст. 31 ЦПК України подана до суду 22.11.2017 року. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 20 лютого 1994 року донька позивача [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. 15 серпня 1998 року позивач за договором дарування подарувала своїй дочці [PERSON] незавершений будівництвом (побудований на 74%) житловий будинок [ADDRESS], який став її особистою власністю. У 2001 році [PERSON] тяжко захворіла. В грудні 2002 року вона перенесла першу операцію по видаленню пухлини головного мозку з курсом променевої терапії і повторно в березні 2006 року опромінення і операцію. На підставі наданої нею довіреності її чоловік - відповідач у справі [PERSON], 01 березня 2007 року за договором купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку продав від імені [PERSON] [PERSON] [PERSON] побудований на 74% житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку [ADDRESS] від 01 березня 2007 року, продаж будинку вчинено за 115120 грн., але фактично будинок був проданий за 90 тисяч доларів США. Так, покупець житлового будинку підтвердила, що сплатила [PERSON] 90 тисяч доларів США в момент підписання договору. Відповідач [PERSON] надав продавцю за даним договором купівлі-продажу розписку на суму 339380 грн. (а.с.21) яка вказує на те, що зазначена у договорі купівлі- продажу сума в 115 120 грн. не відповідає реальній сумі, яку отримав [PERSON] за продаж зазначеного будинку. [PERSON] фактично отримав за продаж будинку 90000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на той час відповідає сумі за договором - 115 120 грн. та розпискою - 339380 грн. = 454500 грн. (по курсу НБУ станом на 01.03.2007р. - 100 доларів США - 505,00 грн.). За кошти, отримані від продажу належного [PERSON] незавершеного будівництвом будинку, відповідач [PERSON] за договором №38/Т-57 від 08.05.2007 року став учасником фонду фінансування будівництва виду А за програмою ПП "Будспецсервіс". Об'єктом інвестування за яким, що підлягає передачі Довірителю в порядку та умовах цього Договору після завершення будівництва, є однокімнатна квартира за [ADDRESS] з визначеною кількістю вимірних одиниць об'єкту інвестування - 38,24 кв.м. Згідно свідоцтва №75 від 30 липня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А за програмою ПП "БУДСПЕЦСЕРВІС", відповідач [PERSON] проплатив 294600,94 грн. в рахунок інвестування об'єкта будівництва - однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 38,24 кв.м. За договором №39 відступлення майнових прав від 30.07.2007р. укладеним між ТОВ "Фінансова компанія "ДБК-Капітал" та [PERSON], [PERSON] набув майнових прав на Об'єкт інвестування, тобто на квартиру [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.11.2013 року, квартира [ADDRESS] загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., 21.03.2008 року зареєстрована на праві власності за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 07.03.2008 року, виданого на підставі рішення Тарасівської сільської ради №2 від 25.01.2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на об'єкт інвестування за договором №38/Т-57 від 08.05.2007 року, тобто квартиру [ADDRESS]. Оскільки за життя [PERSON] заповіт не складала, спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України стали діти спадкодавиці: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та її чоловік - відповідач [PERSON] Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. від 20.04.2013 року позивачам [PERSON] і [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки зазначене вище спадкове майно оформлено на відповідача і всі правовстановлюючі документи знаходяться у нього. Так позивач вважає, що відповідач [PERSON] повинен бути усунений від права на спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] з наступних підстав. Згідно ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У 2001 році спадкодавець [PERSON] отримала удар в голову, в наслідок чого у неї з'явилась значна посттравматична внутрішньомозкова гематома. В грудні 2002 року в інституті Нейрохирургії їй було зроблено дуже складну операцію по видаленню в голові онкопухлини. Після цього їй був проведений курс променевої терапії. В лютому 2006 року їй зробили повторну операцію по видаленню пухлини. В 2006 році [PERSON] після операції була в безпорадному стані, не впізнавала людей. У позивачки [PERSON] в той час був стресовий стан і її завезли в лікарню з інсультом. В лікарні позивачка знаходилась з 24 травня по 26 червня 2006 року. За її відсутності [PERSON], користуючись хворобою дружини оформив від її імені на себе довіреність на продаж житлового будинку, що був раніше подарований їй позивачкою. Позивачка [PERSON] була в цей час в лікарні і нічого про довіреність не знала. В квітні 2007 року [PERSON] для її лікування від тяжкого захворювання в медустанові прописали курс хіміотерапії сучасним препаратом Темодал. Однак, маючи 90 тисяч доларів США від продажу житлового будинку, які були особистими коштами [PERSON], відповідач [PERSON] тільки надсилав в різні інстанції безперспективні листи про надання допомоги на придбання цього препарату. Тим самим, відповідач маючи можливість і обов'язок, будучи її чоловіком, ухилявся від надання їй допомоги по лікуванню, а також від надання їй допомоги по її обслуговуванню, тобто догляду за нею, чого вона потребувала знаходячись в тяжкому фізичному, психологічному, а головне розумовому стані. З 01 листопада 2006 року [PERSON] визнана інвалідом 1-ї групи із-за своєї хвороби - довічно, згідно виписки з акту огляду МСЕК №293948. Зазначені обставини вказують, що відповідач, не зважаючи на те, що мав гроші від продажу майна, які належали тяжко хворій [PERSON], ухилявся від надання їй допомоги щодо її лікування, не придбав призначені лікарем ліки. Отже, відсутність належного лікування та догляду з боку відповідача [PERSON] прискорило смерть [PERSON]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 17 березня 2011 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] кошти в розмірі 30% прожиткового мінімуму залежно від віку дитини на кожну дитину, починаючи з 08.02.2011 року та до їх повноліття. Дітей [PERSON] та [PERSON] передано [PERSON] на виховання. Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради від 17 травня 2011 року "Про призначення опіки над малолітніми [PERSON] і [PERSON]", [PERSON], призначено опікуном над неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON]. Її також призначено опікуном над їх житлом та майном. Так як, на думку позивача, [PERSON] неправомірно оформив право власності на спірну квартиру [ADDRESS] на своє ім'я, то рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року №2 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою [ADDRESS]", має бути судом скасовано в частині визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Крім того, на думку позивача, має бути визнано судом недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 07.03.2008 року на ім'я [PERSON]. Посилаючись на вищевикладене позивач просила суд скасувати рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року №2 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою [ADDRESS]", в частині визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 07.03.2008 року на ім'я [PERSON]. Скасувати внесений 21.03.2008 року запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за [PERSON], РНОКПП: [NUMBER], на квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер майна: [NUMBER]. Визнати за неповнолітньою [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальна площа якої 38,5 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], загальна площа якої 38,5 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Усунути від права на спадкування за законом [PERSON] після смерті його дружини [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON], яка діє як опікун в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON] позовні вимоги викладені в позовній заяві поданій в новій редакції підтримала просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 22.11.2017 р. не з'явивсь. 17.11.2017 року через канцелярію суду подав заяву де просив у разі його відсутності на судовому засіданні 22.11.2017 р. слухати справу за його відсутності. Також звернувся до суду із заявою де проси визнати належну йому на праві власності однокімнатну квартиру в [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах по ? за кожним. Автомобіль ВАЗ просив залишити йому у власності. Відповідач Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського районного суду Київської області звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника. Відповідач Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла. В судове засідання представники третіх осіб Служби у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їхніх представників. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, 20 лютого 1994 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. 15 серпня 1998 року позивач за договором дарування подарувала своїй дочці [PERSON] незавершений будівництвом (побудований на 74%) житловий будинок [ADDRESS], який став її особистою власністю. В грудні 2002 року [PERSON] перенесла першу операцію по видаленню пухлини головного мозку з курсом променевої терапії і повторно в березні 2006 року опромінення і операцію. Відповідач у справі [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої 26 травня 2006 року довіреності [PERSON], 01 березня 2007 уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку [ADDRESS] Як зазначено у правочині, загальна вартість незакінченого будівництвом житлового будинку складає 115 120 грн. і продаж здійснено за такою сумою грошових коштів, які продавець отримав під час підписання договору ( там же ). Частину виручених грошей, що належали [PERSON] на праві особистої власності, [PERSON] вніс на рахунок ТОВ Фінансова компаніяД БК-Капітал по договору №38/Т-57 від 08.05.2007 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду А за програмою ППБУДСПЕЦСЕРВІС. 01 листопада 2006 року [PERSON], внаслідок захворювання надана 1-а група інвалідності, довічно, а [INFO] року вона померла. Згідно свідоцтва №75 від 30 липня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А за програмою ПП "БУДСПЕЦСЕРВІС", [PERSON] проплатив 294600,94 грн. в рахунок інвестування об'єкта будівництва - однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 38,24 кв.м. Рішенням №2 виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 25.01.2008 року визнано право приватної власності за довірителями і дольовиками на новозбудований житловий будинок по по [ADDRESS] з оформленням права власності. Згідно свідоцтва про право власності від 07.03.2008 року, виданого на підставі зазначеного рішення, 21 березня 2008 року квартира [ADDRESS], загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., зареєстрована на праві власності за [PERSON] Відповідно до ст.57 Сімейного Кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час ииіюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ніш за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Враховуючи положення зазначеної правової норми, об'єкт інвестування - квартира [ADDRESS] загальною площею 38,5 кв.м є особистою приватною власністю [PERSON], оскільки була проінвестована за рахунок її особистих коштів, отриманих від продажу незавершеного будівництвом житлового будинку по [ADDRESS]. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто умисною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] , маючи кошти від проданого за довіреністю від 01.03.2007 року житлового будинку, що належав, ухилявся від надання їй допомоги щодо її лікування, не придбав призначені лікарем ліки. Оскільки за життя [PERSON] заповіт не складала, спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України стали діти спадкодавиці: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та її чоловік - відповідач [PERSON] Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 17 березня 2011 року [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] кошти в розмірі 30% прожиткового мінімуму залежно від віку дитини на кожну дитину, починаючи з 08.02.2011 року та до їх повноліття. Дітей [PERSON] та [PERSON] передано мені, [PERSON] на виховання. Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради від 17 травня 2011 року "Про призначення опіки над малолітніми [PERSON] і [PERSON].", мене, [PERSON] було призначено опікуном над неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON]. Мене також було призначено опікуном над їх житлом та майном. Оскільки відповідач [PERSON] неправомірно оформив право власності на спірну квартиру [ADDRESS] на своє ім'я, то рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року №2 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою [ADDRESS]", має бути судом скасовано в частині визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Також, має бути визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 07.03.2008 року на ім'я [PERSON] на підставі вищезазначеного рішення Тарасівської сільської ради. Як наслідок, підлягає скасуванню внесений 21.03.2008 року на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] на квартиру [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 1218, 1261, 1267, 1268 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved