Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна. В обгрнутування позовних вимог позивач в позові зазначив, що в Баштанському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебували на виконанні виконавчі провадження щодо виконання рішення суду від 06.06.2013 року про стягнення з нього на користь ПАТ «Дельта Банк» судового збору в розмірі 5242 грн. 92 коп., а також виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області від 10.02.2016 року про стягнення з нього заборгованості зі сплати ЄСВ в розмірі 3169 грн. 51 коп. По даним виконавчим провадженням виконавчі документи були повернуті стягувачам в зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можна звернути стягнення. Під час виконання вказаних виконавчих документів на все належне йому нерухоме майно було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області (правонаступником якого є відповідач по справі) від 12.05.2014 року. На теперішній час позивач погасив в повному обсязі заборгованість перед вищевказаними стягувачами. При зверненні до Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) по питанню зняття арешту з майна, позивачем отримано відповідь про неможливість здійснення цього по причині знищення виконавчого провадження у зв`язку закінченням строку його зберігання. На думку позивача, відсутні належні докази щодо правомірності існування арешту на все належне йому нерухоме майно, а наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт порушує його право власності, оскільки він не має можливості розпорядитися своїм майном. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить зняти арешт накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області від 12.05.2014 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином (через книгу місцевої кореспонденції). Заяв про відкладення розгляду справи та відзив на позов до суду не надходило. Враховуючи наведене, з урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів не рухомого майна щодо суб`єкта від 30.03.2021 року; копію дублікатів чеків; копію довідки ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» від 14.01.2021 року; довідку ГУ ДПС у Миколаївській області від 03.02.2021 року; копію повідомлення Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.01.2021 року), суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступне. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису обтяження 5619471 зареєстровано обтяження у виді арешту нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 12.05.2014 року, винесеної відділом державної виконавчої служби Баштанського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.3). Із копії довідки ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» від 14.01.2021 року вбачається підтвердження відстуності претензій вказного товариства (первинний кредитор АТ "Дельта Банк") до договору №004-14074-310707 від 31.07.2007 року (а.с.5). Копія довідки ГУ ДПС у Миколаївській області від 03.02.2021 року свідчить про відсутність у платника податків [PERSON] податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (а.с.6). В свою чергу, з повідомлення Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) від 28.01.2021 року вбачається, що в провадженні даного відділу ДВС на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Баштанським районним судом Миколаївської області від 06.06.2013 року по справі №468/29/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" судового збору в розмірі 5242 грн. 92 коп., а також виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області від 10.02.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь Баштанської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області заборгованості зі сплати ЄСВ в розмірі 3169 грн. 51 коп. Вказані виконавчі провадення закінчено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону 1999 року) та п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону 2016 року). Вирішити питання щодо зняття арешту з майна боржника не представляється можлививм, оскільки виконавче провадження знищено у зв`яку з закінченням строку зберігання (а.с.7). Згідно\~ст.16 ЦК України, загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.4\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі, від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до вимог\~ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно дост. 316\~ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1ст. 321\~ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом не встановлено законних підстав подальшого перебування майна позивача під арештом на підставі вище вказаної постанови державного виконавця, при цьому беручи до уваги той факт, що арешт майна створює перешкоди позивачу в реалізації свого права на вільне розпорядження своїм майном, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню. На підстав викладеного та

Outcome: approved