Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

03.02.2017 [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просив: Визнати за ним право користування (оренди) земельною ділянкою, площею 0,0528 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136600:02:008:0053 для розміщення, експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі; Зобов`язати Харківську міську раду переукласти з ним договір оренди землі на земельну ділянку, площею 0,0528 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136600:02:008:0053 та зареєструвати речове право на земельну ділянку. Ухвалою суду від 10.02.2017 позовну заяву [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії залишено без руху (а.с.40 т.1). Після усунення позивачем недоліків, ухвалою суду від 23.02.2017 відкрито судове провадження у цивільній справі (а.с.48 т.1). Ухвалою суду від 06.04.2017 за клопотанням Харківської міської ради та за заявою т.в.о. начальника КЕВ м. Харкова залучено до справи у якості третьої особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова (далі КЕВ м.\~Харкова)(а.с.156 т.1). Згідно з заявою від 12.04.2017 у справу вступила Військова прокуратура Харківського гарнізону (а.с.163-164 т.1). 14.06.2017 представником Харківської міської ради до суду надано відзив (а.с.177-180 т.1), в якому представник відповідача просила задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на наступне. Виконавчим комітетом Харківської міської ради 09.07.1998 на підставі рішень міськвиконкому № 339 від 13.05.1998 Харківській Квартирно-експлуатаційній частині району (на даний час Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова), видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,4620 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , серія ХР номер 33-01-001736. 2002 та 2003 роках, Міністерством оборони України розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] будівлі були відчужені юридичним особам. Відповідно до п.36 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 483 від 22.12.1997, військові частини, безпосередні землекористувачі, повинні використовувати земельні ділянки тільки за цільовим призначенням, яке визначене рішенням про надання в користування Збройним Силам України цих ділянок. Постановою Кабінету Міністрів України № 436 від 22.05.2013 затверджено Порядок відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил і Державної спеціальної служби транспорту. Проте, як зазначено в п.1 Порядку, він регулює процедуру відчуження земельних ділянок разом із розташованими на них об`єктами нерухомого військового майна (військове містечко, частина військового містечка, окрема будівля, споруда (далі об`єкти нерухомого військового майна), що підлягають реалізації, та інших земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил і Держспецтранс служби, на земельних торгах. Станом на даний час, «формальним» користувачем земельної ділянки, який фактично вже втратив реальну можливість володіти, користуватися і розпоряджатися нею залишається КЕВ оскільки за ним обліковується Державний акт на землю. Рішенням Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005 «Про припинення та надання у користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» [PERSON] надана у тимчасове, довгострокове, платне користування земельна ділянка, загальною площею 0,0528 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , під будівлею за літ. «Е-2» (договір оренди землі від 02.06.2006 за № 340667100125). Проект відводу земельної ділянки затверджено рішенням Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005. Рішення щодо відводу земельної ділянки гр. [PERSON] виконано, не відмінено, не скасовано. Виходячи з вимог чинних нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини, істотною передумовою для припинення права власності постійного користування землями оборони, що закріплені за структурними одиницями Збройних сил України, та подальшої передачі цієї ділянки у власність або користування третім особам, незалежно від форми власності, є отримання на це згоди Міністерства оборони України. Законодавство розмежовує поняття військового майна і земель оборони та встановлює відповідний порядок користування цими об`єктами на підставі спеціальних нормативно-правових актів. На спірній земельній ділянці розташовані не тільки об`єкти державної форми власності, але і об`єкти приватної власності, у зв`язку з чим виникає необхідність її розмежування шляхом її розподілу на підставі ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України. Ухвалою суду від 03.08.2017 за клопотанням представника військової прокуратури Харківського гарнізону до справи залучено Міністерство оборони України у якості третьої особи (а.с.242 т.1). 10.11.2017 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, Харківської міської ради та Міністерства оборони України, в якій просили: Визнати за ними право користування на частину земельної ділянки, площею 0,0528 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136600:02:008:0053, відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності на торговельно-офісну будівлю літ. «Е-2» - для її розміщення, експлуатації та обслуговування; Визнати припиненим, починаючи з 12 грудня 2002 року, а саме з моменту відчуження Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь [PERSON] права власності на адміністративну будівлю літ. «Е-2», розташовану у [ADDRESS] , право користування Харківською Квартирно-експлуатаційною частиною м. Харкова (на даний час Харківський Квартирно-експлуатаційний відділ) земельною ділянкою згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ХР-33-01-001736, що розташована за адресою: [ADDRESS] в частині земельної ділянки, розташованої під зазначеною будівлею і необхідної для її обслуговування, площею 0,0528 га (кадастровий № 6310136600:02:008:0053)(а.с.2-10 т.3). 15.11.2017 ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрито судове провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, Харківської міської ради та Міністерства оборони України про визнання права користування земельною ділянкою (а.с.67 т.3). 14.12.2017 представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Мартиненко А.М. подав до канцелярії суду заперечення на позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.89-92 т.3), в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з огляду на наступне. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України є постійним користувачем земельної ділянки по [ADDRESS] , про що свідчить Державний акт на право постійного користування землею серія ХР 33-01-001736 від 09.07.1998. Зазначена ділянка за цільовим призначенням відноситься до земель оборони (державна форма власності) та використовується для розміщення військового містечка № [NUMBER] . Рішенням Харківської міської ради від 24.06.2015 № 1913/15 (п.19 додатку 4) [PERSON] виділена та ж земельна ділянка, яка надавалась згідно визнаного недійсним рішення Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005. Відповідно до п.19 додатку 4 рішення XL сесії Харківської міської ради VI скликання від 24.06.2015 № 1913/15 [PERSON] надано в оренду строком до 01.07.2064 земельну ділянку площею 0,0528 га (кадастровий номер 6310136600:02:008:0053) за рахунок житлової та громадської забудови, які належать територіальній громаді м. Харкова для експлуатації та обслуговування торгово-офісної будівлі за літ. «Е-2» по [ADDRESS] , вирішено переукласти та припинити дію договору від 02.06.2006 № 340667100125. Приймаючи вказане рішення, Харківська міська рада діяла з перевищенням повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою, адже в ході розгляду господарської справи № 922/4744/13 судам встановлено, що земельна ділянка площею 0,0528 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136600:02:008:0053) знаходиться в межах Державного акту на праві постійного користування землею серія ХР 33-01-001736 від 09.07.1998 (належить на праві постійного користування КЕВ м. Харкова), відноситься до категорії «земель оборони» є державною, а не комунальною власністю. Відчуження (розпорядження) відповідної земельної ділянки можливе лише у спеціально визначеному законодавством порядку. Також відмічено, що висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 12.10.2016 по справі №6-2225цс16, не можуть застосовуватися у цій справі, оскільки відмінними є фактичні обставини та їх правове регулювання. Так, зокрема, правовий висновок побудований на положеннях п.е) ч.1 ст.141 ЗК України (щодо припинення права користування у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці), який почав діяти лише з 10.12.2009, тоді як спірні відносини регулюються законодавством станом на 2004 та 2007 роки. Виділення земельної ділянки саме такої площі та конфігурації здійснювалося з грубим порушенням процедури узгодження, що призвело до істотного порушення прав КЕВ м. Харкова, як постійного користувача земельної ділянки по [ADDRESS] , де розміщується військове містечко. Виділена площа та конфігурація земельної ділянки не дозволяє нормальному функціонуванню військового містечка, в`їзду пожежних автотранспортних засобів, обслуговуван ня комунікацій, що використовуються військовим містечком тощо. 16.01.2018 від представника Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.156-162 т.3), в якому представник відповідача зазначив, що земельна ділянка, кадастровий номер 6310136600:02:008:0053, площею 0,0528 га по [ADDRESS] відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови та призначена для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі літ. «Е-2» по [ADDRESS] . Посилаючись на ст..120 ЗК України вказала, що зміна цільового призначення земельної ділянки з земель оборони на землі житлової та громадської забудови (п.п.8.2 п.8 Рішення Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005) проведена відповідно до ст.120 ЗК України, в редакції, яка діяла на час прийняття оспорюваного рішення, а саме органом місцевого самоврядування, яким затверджено проект землеустрою. Згідно з ч.2 ст.77 ЗК України, в редакції на час прийняття рішення та укладення договору оренди землі Харківською міською радою з [PERSON] , землі оборони могли перебувати як у державній так і в комунальній власності. Актом встановлення меж земельної ділянки на місцевості № 2801/05 від 19.12.2005 встановлено в натурі межі земельної ділянки комунальної власності, зареєстрованої у Державному земельному кадастрі та наданої [PERSON] у строкове платне користування. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав. Витягом із Державного земельного кадастру від 26.09.2013 підтверджено факт реєстрації 02.06.2006 у державному земельному кадастрі права комунальної власності на земельну ділянку площею 0,0528 га по [ADDRESS] . Харківською міською радою визнається та підтверджується дійсність договору оренди землі від 02.06.2006, укладеного з [PERSON] , що зареєстрований у встановленому законом порядку 02.06.2006. Зі змісту державного акта на право постійного користування землею вбачається, що земельна ділянка по [ADDRESS] , надана Харківській квартирно-експлуатаційній частині саме для експлуатації та обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд. Як встановлено з матеріалів справи, у 2002 році на підставі біржової угоди №50-02/12 договору купівлі - продажу нерухомості Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» була продана адміністративна будівля літ. «Е-2», загальною площею 516,3 м2, по [ADDRESS] , право власності на яку в подальшому, внаслідок продажу за договорами купівлі продажу від 08.12.2004 перейшла у спільну часткову власність. Порядок використання земель оборони встановлюється законом. Згідно з частинами 3, 4 статті 142 ЗК України, в редакції, що діяла у спірний період, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки; власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Як вбачається зі змісту пункту 1.38 додатку 2 до рішення Харківської міської ради від 28.09.2005 № 180/05 надано [PERSON] в оренду строком до 01.09.2030 земельна ділянка площею 0,0528 га по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі. За умовами договори оренди землі від 02.06.2006, укладеного між Харківською міською радою та [PERSON] , останньому надано в оренду земельну ділянку площею 0,0528 га по [ADDRESS] , на якій розташований об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ. «Е-2», яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Земельна ділянка кадастровий номер 6310136600:02:008:0053 площею 0,0528 га по [ADDRESS] , яка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови та призначена для експлуатації та обслуговування будівлі літ, «Е-2» по [ADDRESS] , що підтверджується даними Державного реєстру речових на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Посилаючись на ст..ст.22, 23, 79, 81, 87, 88 120, 125 ЗК України, ст.ст. 183, 356, 364, 367, 377 ЦК України зазначила, що вказана земельна ділянка використовувалась попередніми власниками та використовується і на даний час теперішніми співвласниками (позивачами) виключно для розміщення та експлуатації (обслуговування) нежитлової будівлі літ «Е-2» по [ADDRESS] . Рішенням Харківської міської ради було надано дозвіл [PERSON] на будівництво торговельно-офісної будівлі, з урахуванням знесення існуючої нежитлової будівлі по [ADDRESS] , на раніше відведеній території. На теперішній час строк на будівництво якої подовжено до 31.12.2019. КЕЧ (КЕВ м. Харкова), Міністерство оборони України не користуються спірною земельною ділянкою, починаючи з 2002 року, а саме з моменту відчуження Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» у процедурі банкрутства та набуття спочатку [PERSON] , а згодом позивачами права власності на нежитлову будівлю літ. «Е-2» по [ADDRESS] . У зв`язку з чим, у КЕЧ (КЕВ м. Харкова) припинилося право користування земельною ділянкою у частині, на якій розташована ця будівля, та частині, що необхідна для її експлуатації та обслуговування. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.77 Земельного кодексу України (у редакції станом на грудень 2002 року) землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності, ч.2 ст.77 ЗК України (у редакції Закону станом на грудень 2002 року, зміни до якого були внесені лише в редакції Закону № 5245-VI від 06.09.2012). 28 липня 2005 року було складено та підписано Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] , площею 0,0528 га. Вказаний акт складений та погоджений з землекористувачами ділянки по [ADDRESS] , на якій виконувались земельно-кадастрові роботи, [PERSON] , Харківським міським управлінням земельних ресурсів, в особі начальника відділу державного земельного кадастру А.М. Шаповаловим, інженером землевпорядником Л.М. Олійник, виконавцем земельно-кадастрових робіт по відводу земель міста Харкова від КП «Міськпроект». КЕЧ, якій ї була надана в користування земельна ділянка в [ADDRESS] , у своїх листах від 23.03.2004 № 577 та від 23.03.2004 №592 на ім`я генерального директора АТ «БМТ» (на той час власника нежитлової будівлі) та від 23.03.2004 № 592 - на ім`я Харківського міського голови, повідомила, що земельна ділянка площею 504 кв.м за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться під адміністративною будівлею літ, «Е-2» не використовується для потреб Міністерства оборони України, у зв`язку з чим просила вирішити питання про прийом її в земельний запас міста. Розмір земельної ділянки 0,0528 га встановлено землевпорядною організацією КП "Міськпроект" за нормами обслуговування будівлі. На теперішній час замість колишнього КЕЧ існує КЕВ м. Харкова, який заперечує право позивачів на користування земельною ділянкою площею 0.0528 га, кадастровий номер 6310136600:02:008:0053, яка безпосередньо розташована під належною позивачам на праві власності будівлею і визначена за цільовим призначенням для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "Е-2" по [ADDRESS] . 16.04.2018 ухвалою Київського районного суду м. Харкова об`єднано в одне провадження позовну заяву [PERSON] до Харківської міської ради, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, третя особа: Міністерство оборони України (за участю Військової прокуратури Харківського гарнізону) про визнання права користування земельною ділянкою та визнання припиненим права власності, та позовну заяву [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, Харківської міської ради, Міністерства оборони України про визнання права користування земельною ділянкою, справі присвоєно єдиний судовий №640/2013/17 (а.с.170 т.2). 17.09.2018 до суду надійшов відзив представника Міністерства оборони України Вельми І.О. (а.с.2-7 т.4), в обґрунтування відзиву посилаючись на ст..ст.125, 126 ЗК України зазначив, зокрема, що 09 липня 1998 року виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі рішення міськвиконкому від 13 травня 1998 року № 399 Харківській квартирно-експлуатаційний частині (далі - КЕЧ) району було видано Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-33-01-001736, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 352 та яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4620 га, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначений Державний акт було визнано чинним постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2013 по справі № 922/127/13-г та підтверджено приналежність даної ділянки до категорії земель оборони, тобто земель державної форми власності. Земельна ділянка, на якій розміщується нежитлова будівля літ. «Е-2», загальною площею 516,3 кв.м., що розташована по [ADDRESS] , входить до складу вищезазначених 0,4620 га, визначених Державним актом на право постійного користування землею серії ХР-33-01-001736. Посилаючись на ст..ст. 65,77, 141 Земельного Кодексу України зазначив, що земельні ділянки, що належать до земель оброни, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони». На момент відчуження Державним підприємством Міноборони «Укрвійськбуд» на користь [PERSON] права власності на адміністративну будівлю літ «Е-2», законодавством було передбачено перехід земельної ділянки при придбанні будинку лише у разі укладення цивільно-правових угод відносно неї, через що право власності або право користування земельною ділянкою, що розміщена під будівлею за літ «Е-2», що розташована по [ADDRESS] є державною власністю, відноситься до категорії земель оборони та перебуває в сфері управління Міністерства оборони України як центрального органу виконавчої влади. Враховуючи те, що Міністром оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України згода на припинення права постійного користування вищевказаною земельною ділянкою не надавалася, через що ця земельна ділянка до цього часу є державною власністю з категорією «землі оборони», відноситься до сфери управління Міністерства оборони України та перебуває у постійному користуванні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова. 01.04.2019 ухвалою Київського районного суду м. Харкова до справи залучено правонаступників померлого позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (а.с.98-99 т.4). 15.10.2019 новим складом позивачів подано спільну уточнену позовну заяву (а.с.146-158 т.4), у якій позивачі остаточно просили: 1. визнати за ними право користування земельною ділянкою, площею 0,0528 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136600:02:008:0053, яка розташована під належною їм на праві спільної часткової власності нежитловою будівлею літ. «Е-2» - для її розміщення, експлуатації та обслуговування. 2. визнати припиненим, починаючи з 19 грудня 2002 року, а саме з моменту відчуження Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь [PERSON] права власності на адміністративну будівлю літ. «Е-2», розташовану у [ADDRESS] , право користування Харківською Квартирно-експлуатаційною частиною м. Харкова (на даний час Харківський Квартирно-експлуатаційний відділ) земельною ділянкою згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ХР-33-01-001736, що розташована за адресою: [ADDRESS] в частині земельної ділянки, розташованої під зазначеною будівлею, площею 0,0528 га (кадастровий номер 6310136600:02:008:0053). В обґрунтування своїх вимог вказали, що адміністративна будівля за літ. «Е-2», загальною площею 516,3 кв.м за адресою: [ADDRESS] , вперше була зареєстрована за Державою в особі Верховної Ради, користувач - філія ДП МО України «УКРВІЙСЬКБУД» 127 управління начальника робіт, відповідно до реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна від 03.12.2002, виданого КП «ХМБТІ» за реєстровим № 4548. Планом санації відновлення платоспроможності та виведення з кризи Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» у процедурі провадження справи про банкрутство, погодженого з виконуючим обов`язки Міністра оборони України, було затверджено перелік будівель та споруд у загальній структурі ДП МОУ «Укрвійськбуд» призначених для реалізації до якого також було включено адміністративну будівлю, розташовану по [ADDRESS] площею 516,3 кв.м. 19.12.2002 Державне підприємство Міністерства оборони України «УКРВІЙСЬКБУД» на підставі договору купівлі-продажу №50-02/12 відчужило нежитлову будівлю літ. «Е-2» загальною площею 516,3 кв.м на користь [PERSON] (право власності за набувачем зареєстровано КП «ХМБТІ» 26.12.2002, реєстр. № 4548). 03.01.2003 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Грішаковою О.В. 03.01.2003, відчужив будівлю літ. «Е-2» загальною площею 516,3 кв. м на користь АТ«БМТ», ЄДРПОУ 14063599 (право власності за набувачем зареєстровано КП «ХМБТІ» 08.01.2003, реєстр. № 4548). 24.04.2004 Акціонерне товариство «БМТ» згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д. 24.04.2004р. №1451, продало, а [PERSON] купив нежитлову будівлю літ. «Е-2» загальною площею 516,3 кв.м (право власності за набувачем зареєстровано КП «ХМБТІ» 14.05.2004 p., реєстраційний №4685774, номер запису 4548. 08.12.2004 [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д. 08.12.2004р. № 4728, продав, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купили 415/1000, 315/1000 та 100/1000 відповідно, а в цілому 830/1000 часток нежитлової будівлі літ. «Е-2» загальною площею 516,3кв. м (право власності за набувачами зареєстровано КП «ХМБТІ» 23.12.2004p., реєстраційний №4685774) 22.12.2004 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали договір про порядок експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Е-2», згідно з яким [PERSON] було доручено отримати в оренду земельну ділянку для розміщення та експлуатації нежитлової будівлі літ. Е-2 по [ADDRESS] . У подальшому, належна [PERSON] частка нежитлової будівлі була збільшена до 260/1000 на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2007 року, який було укладено між ним та [PERSON] . Таким чином, на даний час, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власниками нежитлової будівлі літ. «Е-2» загальною площею 516,3 кв.м, яка розташована по [ADDRESS] , є: [PERSON] - частка 260/1000, [PERSON] частка 415/1000, [PERSON] частка 315/1000 та [PERSON] частка 10/1000. [PERSON] , набувши право власності на нежитлову будівлю літ. «Е-2» по [ADDRESS] , звернувся до Харківської міської ради з питання оформлення права на земельну ділянку. Рішенням XXII сесії XXIV скликання Харківської міської ради Харківської області № 91/04 від 23.06.2004 гр. [PERSON] надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею, орієнтовно 0,0504 га по [ADDRESS] , для обслуговування нежитлової будівлі. 22.12.2004 співвласники нежитлової будівлі уклали договір «Про порядок експлуатації і обслуговування нежитлової будівлі, що перебуває у спільній частковій власності». За цим Договором [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] доручили [PERSON] здійснювати обслуговування будівлі літ. Е-2, надавши йому повноваження оформити землевідвід, орендувати земельну ділянку для обслуговування всієї будівлі, здійснити капітальний ремонт, у випадку необхідності знос та будівництво на місці старої нової будівлі по [ADDRESS] та надали йому право, для зручності, здійснювати розробку та оформлення всіх необхідних документів, в тому числі і дозволу на знос і будівництво, замовлення проектної документації, здійснення будівництва від свого імені. [PERSON] , в свою чергу, зобов`язався після завершення капітального ремонту або зносу та будівництва нової будівлі укласти із співвласниками договір конкретного користування з врахуванням часток у праві власності на будівлю по [ADDRESS] , після чого відмовитися на користь інших співвласників від частини земельної ділянки пропорційно до частки кожного співвласника у праві власності на будівлю. Рішенням ХL сесії Харківської міської ради ІV скликання від 28.09.2005 № 180/05, (п.1) затверджено проект відведення земельної ділянки гр. [PERSON] , п.2. (додаток 3 п.1, п.п.1.4) припинено право користування Харківській квартирно-експлуатаційній частині району частиною земельної ділянки площею 0,0528 га по [ADDRESS] ; п.8.2. земельну ділянку, зазначену у п.1.4 додатку 3, переведено із земель оборони до земель житлової і громадської забудови; п.3 (додаток 4 п.1.п.п 1.38) надано в оренду громадянину [PERSON] строком до 01.09.2030 земельну ділянку площею 0,0528 га по [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі. На виконання вказаного рішення XL сесії IV скликання Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005, зареєстровано 02.06.2006 право комунальної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6310136600:02:008:0053, яке здійснюється Харківською міською радою. Між Харківською міською радою (орендодавець) та громадянином [PERSON] (орендар) 02.06.2006 було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки. Земельна ділянка за актом приймання-передачі від 02.06.2006 була передана громадянину [PERSON] . Договір оренди землі зареєстровано у відповідності до діючого на час реєстрації законодавства у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, в Державному реєстрі земель 02 червня 2006 року № 340667100125. У листопаді 2013 відповідачі КЕВ м. Харкова та Міністерство оборони України оспорили рішення Харківської міської ради №180/05 від 28.09.2005 в частині припинення права користування Харківської КЕЧ району частиною земельної ділянки площею 0,0528га по [ADDRESS] , зарахування цієї земельної ділянки до земель громадської та житлової забудови та передання її в оренду [PERSON] , залучивши при цьому відповідачем [PERSON] як фізичну особу-підприємця. Рішенням Господарського суду Харківської області від 03 листопада 2014 року визнано недійсним рішення Харківської міської ради щодо припинення права користування Харківською КЕЧ району частиною земельної ділянки площею 0,0528 га по [ADDRESS] , зарахування цієї земельної ділянки до земель громадської та житлової забудови та передання її в оренду [PERSON] , а також визнано недійсним договір оренди землі від 02.06.2006. Маючи на меті оформлення набутого на законних підставах права на сформовану у 2005 році земельну ділянку, [PERSON] звернувся до Харківської міської ради з питання поновлення договору оренди землі. Рішенням 36 сесії 6 скликання Харківської міської ради №1739 від 24.12.2014р. "Про поновлення договорів оренди землі для продовження будівництва об`єктів" гр. [PERSON] поновлено договір оренди землі, строк реконструкції (будівництва) торгово-офісної будівлі літ. Е-2 подовжено до 31.12.2019р. Зважаючи на те, що нежитлова будівля літ. Е-2 з часу її продажу ДП МО України "Укрвійськбуд" за призначенням власників використовувалася як торгово-офісна, [PERSON] звернувся до Харківської міської ради з питання внесення змін до договору оренди землі шляхом його переукладення. 18.06.2015 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку, яке здійснюється Харківською міською радою та про реєстрацію права оренди громадянином [PERSON] земельної ділянки, кадастровий №6310136600:02:008:0053 по [ADDRESS] . Рішенням Харківської міської ради від 24.06.2015р. №1913/15 від 24.06.2015 (п. 19 додатку 4) вирішено надати [PERSON] в оренду строком до 01.07.2064 року земельну ділянку площею 0, 0528 га по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування торгово-офісної будівлі літ. «Е-2» по [ADDRESS] , вирішено переукласти з гр. [PERSON] договір оренди. Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2016 було визнано недійсним п. 19 додатку 4 рішення Харківської міської ради від 24.06.2015 № 191/15 щодо надання [PERSON] в оренду строком до 01.07.2064 земельної ділянки площею 0,0528 га по [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування торгово-офісної будівлі літ. «Е-2» по [ADDRESS] , переукладення та припинення договору оренди від 02.06.2006, а також прийнято рішення про витребування з володіння Харківської міської ради та [PERSON] та передачу на користь Держави, в особі Міністерства оборони України за актом приймання передачі земельної ділянки площею 0,0528 га по [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду від 24.01.2019 у адміністративній справі № 820/6992/15 скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015, провадження у справі закрито. На підставі рішення Харківської міської ради Харківської області № 399 від 13 травня 1998 року зі змінами за рішенням № 845 від 12.08.1998, територіальна громада, в особі виконавчого комітету Харківської міської ради, як власник земельної ділянки, за наслідками розгляду заяви Харківської квартирно-експлуатаційної частини району (надалі - КЕЧ), надала у постійне користування КЕЧ земельну ділянку площею 0,4620 га для експлуатації і обслуговування належних їй адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд. В межах вказаної земельної ділянки, розташована нежитлова будівля літ. «Е-2», загальною площею 516,3 кв.м, яка станом на грудень 2002 року належала на праві власності Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд». Згідно з доданим до Плану санації Державного Підприємства Міністерства Оборони України "Укрвійськбуд" Звітом про експертну оцінку окремо розташованої адміністративної будівлі літ. "Е-2" по [ADDRESS] , визначено її ринкову вартість з метою подальшої реалізації. Законодавство про оцінку державного майна, визначеного для реалізації, передбачало врахування та включення у вартість реалізації вартості земельної ділянки, на якій розміщена земельна ділянка. За Біржовою угодою, договір купівлі-продажу № 50-02/12 від 19 грудня 2002 року, Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» продало, а [PERSON] купив адміністративну будівлю літ. «Е-2», загальною площею 516,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Додатком до Біржової угоди № 50-02/12 договору купівлі-продажу від 19.12.2002 засвідчено передачу продавцем та приймання покупцем вказаного у договорі нерухомого майна. В подальшому, вказана будівля була неодноразово відчужена, на теперішній час, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нежитлова будівля літ. «Е-2» по [ADDRESS] належить на праві власності чотирьом співвласникам, наступним чином: [PERSON] є власником 10/1000 частки будівлі, [PERSON] 415/1000 частки будівлі, [PERSON] 315/1000 частки будівлі та [PERSON] 260/1000 частки будівлі. Права власності зареєстровано в 2004 році та 2007 році. Посилаючись на ст..ст. 317, 321, 386 ЦК України, ст..41 Конституції України, ч.1 ст.79, ч. 2 ст. 6, ч.1 ст.22, ч.1 ст.23, 79, 81, 87, 88, 120 ЗК України, ст. 364, 367,377 ЦК України, вказали, що земельна ділянка кадастровий номер 6310136600:02:008:0053 площею 0,0528 га по [ADDRESS] , яка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови та призначена для експлуатації та обслуговування будівлі літ, «Е-2» по [ADDRESS] , що підтверджується даними Державного реєстру речових на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Вказана земельна ділянка використовувалась попередніми власниками та використовується і на даний час теперішніми співвласниками (позивачами) виключно для розміщення та експлуатації (обслуговування) нежитлової будівлі літ «Е-2» по [ADDRESS] . У зв`язку зі зношеністю будівлі теперішніми співвласниками (позивачами) було прийнято рішення щодо необхідності проведення її реконструкції, вирішення усіх питань щодо якої доручили одному із співвласників [PERSON] . Рішенням Харківської міської ради було надано дозвіл [PERSON] на будівництво торговельно-офісної будівлі, з урахуванням знесення існуючої нежитлової будівлі по [ADDRESS] , на раніше відведеній території. На теперішній час строк на будівництво якої подовжено до 31.12.2019. КЕЧ (КЕВ м. Харкова), Міністерство оборони України не користуються спірною земельною ділянкою, починаючи з 2002 року, а саме з моменту відчуження Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» у процедурі банкрутства та набуття спочатку [PERSON] , а згодом позивачами права власності на нежитлову будівлю літ. «Е-2» по [ADDRESS] . У зв`язку з чим, у КЕЧ (КЕВ м. Харкова) припинилося право користування земельною ділянкою у частині, на якій розташована ця будівля, та частині, що необхідна для її експлуатації та обслуговування. Посилаючись на ч.1 та ч.2 ст.77 Земельного кодексу України (у редакції станом на грудень 2002 року), ст. 141, ч.ч.3,4 ст.142 ЗК України вказали, що 28 липня 2005 року було складено та підписано Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] , площею 0,0528 га. Вказаний акт складений та погоджений з землекористувачами ділянки по [ADDRESS] , на якій виконувались земельно-кадастрові роботи, гр. [PERSON] , Харківським міським управлінням земельних ресурсів, в особі начальника відділу державного земельного кадастру Шаповаловим А.М., інженером землевпорядником Олійник Л.М., виконавцем земельно-кадастрових робіт по відводу земель міста Харкова від КП «Міськпроект» - КЕЧ, якій ї була надана в користування земельна ділянка в [ADDRESS] , у своїх листах від 23.03.2004 № 577 та від 23.03.2004 №592 на ім`я генерального директора АТ «БМТ» (на той час власника нежитлової будівлі) та від 23.03.2004 № 592 - на ім`я Харківського міського голови, повідомила, що земельна ділянка площею 504 кв.м за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться під адміністративною будівлею літ, «Е-2» не використовується для потреб Міністерства оборони України, у зв`язку з чим просила вирішити питання про прийом її в земельний запас міста. Розмір земельної ділянки 0,0528 га встановлено землевпорядною організацією КП "Міськпроект" за нормами обслуговування будівлі. На теперішній час замість колишнього КЕЧ існує КЕВ м. Харкова, який заперечує право позивачів на користування земельною ділянкою площею 0.0528 га, кадастровий номер 6310136600:02:008:0053, яка безпосередньо розташована під належною позивачам на праві власності будівлею і визначена за цільовим призначенням для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "Е-2" по [ADDRESS] . Як вбачається із матеріалів справи, право користування земельною ділянкою позивачів заперечується також МО України та Харківською міською радою. Враховуючи вищезазначені норми матеріального права, позивачі вважають, що у зв`язку з відчуженням Державним підприємством Міністерства оборони «Укрвійськбуд» у процедурі банкрутства та набуття спочатку [PERSON] , а згодом позивачами, права власності на нежитлову будівлю (раніше - адміністративна) літ. «Е-2», яка розташована на земельній ділянці площею 0,0528 га у [ADDRESS] , що перебувала у користуванні КЕЧ (КЕВ м. Харкова), у останньої припинилося право користування частиною земельної ділянки, на якій розташована будівля, та необхідної для її експлуатації. Вказане погоджується з Правовою Позицією, викладеною у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі за №6-2225цс16. Крім того, за Правовим Висновком Великої Палати Верховного Суду щодо виключної правової проблеми, наданим у Постанові від 04.12,2018 по справі № 910/18560/16, п. 8.18: Набуття юридичними особами приватного права чи фізичними особами у визначеному законодавством порядку права приватної власності на будівлі, які належали до військового майна, створює правові підстави для переходу права на земельну ділянку до власника об`єкта нерухомості, розташованого на ній, у розмірі відповідно до положень статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України саме в силу правочину з придбання військового майна та автоматичного переходу права користування земельною ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цим зумовлюється право власника такого об`єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою незалежно від отримання відмови уповноваженої особи від вказаних земель. 30.10.2019 відповідач в особі начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Кульчицький Н.Ф. подав до канцелярії суду письмові пояснення (а.с.166-169 т.4), в яких вказав, зокрема, що відповідач за даним позов КЕВ м. Харкова жодним чином не оспорює (не порушує, визнає) право позивачів, встановлене статтею 120 Земельного кодексу України, на користування земельною ділянкою орієнтовною площею 391 м2 (площа забудови 371 м2 + 20 м2 зі сторони КЕВ м. Харкова) для обслуговування та експлуатації належним їм на праві власності залишків будівлі за літ. «Е-2». В своїх поясненнях відповідач вказує, що дана земельна ділянка, кадастровий номер 6310136600:02:002:0053, в даній площі (528 м2) та наявної конфігурації в силу ряду положень законодавства та об`єктивних обставин ані в користування, ані в оренду не може бути надана, а також те, розмір земельної ділянки був визначений позивачами самостійно. Відповідно до пункту 8.2 рішення Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005 в частині переведення із земель оборони до земель житлової і громадської забудови частини земельної ділянки площею 0,0528 га в [ADDRESS] , пункт 1.4 додатку 3 рішення Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005 у частині припинення права користування Харківській квартирно-експлуатаційній частині району частиною земельної ділянки площею 0,0528 га в м. Харкові по вул. Пушкінській Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2014, яке вступило в законну силу було визнано незаконним. Таким чином всі подальші дії по отриманню дозволів на продовження права користування, на реконструкцію, будівництво з урахуванням знесення будівлі та інше не мають жодних правових підстав. Крім того, державним реєстратором реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови Східного апеляційного господарського суду по справі №922/414/19 від 05.06.2019 право власності Харківської міської ради на земельну ділянку, кадастровий номер 6310136600:02:002:0053, було скасовано. Також відповідач наголошує на тому, що для позивачів єдиним законним способом оформлення права користування земельною ділянкою для обслуговування та експлуатації залишків нежитлової будівлі «Е-2» є звернення з відповідним запитом безпосередньо до Міністерства оборони України для ініціювання єдино можливої законної процедури. Позовні ж вимоги, які стосуються конкретно земельної ділянки, кадастровий № 6310136600:02:002:0053, є безпідставними. Правовий Висновок Великої Палати Верховного Суду, на який посилаються представники позивачів, наданим у постанові від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 у пункті 8.18 містить положення про те, що набуття юридичними особами приватного права чи фізичними особами у визначеному законодавством порядку права приватної власності на будівлі, які належали до військового майна, створю правові підстави для переходу права на земельну ділянку до власника об`єкта нерухомості, розташованого на ній, у розмірі (в даному випадку приблизно 391 м2) відповідно до положень статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 саме в силу правочину з придбання військового майна та автоматичного переходу права користування земельної ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цим зумовлюється право власника такого об`єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою незалежно від отримання відмови уповноваженої особи від вказаних земель. Проте, Верховний Суд наголошує на тому, що таке право не є абсолютним і власник об`єкта нерухомості отримує можливість вимагати оформлення права користування земельною ділянкою у встановленому порядку. З огляду на виняткове значення Міністерства оборони України, майну оборонного відомства, включаючи і землі оборони, законодавством надано особливий правовий режим, який є спеціальним по відношенню до загальних норм цивільного та земельного законодавства. Зокрема, порядок відведення земельних ділянок, що перебувають у складі земель оборони, визначено у Положенні, затвердженому Наказом міністра оборони України, від 22.12.1997 № 483 зі змінами, затвердженими Наказом від 03.10.2006 № 570. Так, положенням передбачено, що згода на припинення права користування землями (земельними ділянками), які не використовуються Збройними Силами України, вилучення, зміну цільового призначення цих земельних ділянок надається міністром оборони України, у разі передачі таких земельних ділянок органам місцевого самоврядування. Листи КЕЧ від 23.03.2004 №577 та №592, в яких КЕЧ підтвердила відсутність використання для потреб Міністерства оборони України земельною ділянкою та прохала вирішити питання про прийом її в земельний запас міста, свідчать лише про наявність підстав для ініціювання відповідної законної процедури, встановленої зазначеним вище положенням. Проте, як вбачається із численних пояснень позивачів в своїх позовних заявах, жодних подальших встановлених законодавством дій, зокрема Положенням про припинення права користування землями оборони, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 №483 та №570 від 03.10.2006, вчинено не було. Таким чином, позивачами не було дотримано даного порядку, а тому посилання на сам лише факт існування права вимоги оформлення у встановленому порядку, підтвердженого Висновком Великої Палати ВС, свідчить про безпідставність позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити у позові в повному обсязі. 08.01.2020 до канцелярії суду представник відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків Харченко В.Є. подав додаткові пояснення (а.с.1-2 т.5), у яких вказав, що 25.09.2019 державним реєстратором реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на підставі постанови Східного апеляційного господарського суду по справі № 922/414/19 від 05.06.2019 право власності Харківської міської ради на вказану спірну земельну ділянку було скасовано. Рішенням державного реєстратора прав та їх обтяжень № 49414513 від 29.10.2019 17:30:30 на земельну ділянку кадастровий номер 6310136600:02:002:0053, площею 0,0528 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано право власності Держави Україна в особі Міністерства оборони України, код ЄДРПОУ 00034022. Також, рішенням державного реєстратора прав та їх обтяжень № 49414513 від 29.10.2019 17:30:30 на земельну ділянку кадастровий номер 6310136600:02:002:0053, площею 0,0528 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано право постійного користування Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, код ЄДРПОУ 07923280. 02.10.2019 державним реєстратором реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на підставі рішення Господарського суду від 03.11.2014 по справі № 922/4744/13 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 по справі № 922/4744/13 скасовано право оренди земельної ділянки [PERSON] на підставі договору оренди від 02.06.2006. Таким чином, Держава Україна в особі Міністерства оборони України була і залишається єдиним законним власником спірної земельної ділянки, яка, відповідно до встановленого законом порядку, має право на розпорядження своїм майном. У зв`язку із тим, що позивачі не ініціювали процедуру отримання від законного власника спірну земельну ділянку в користування, між позивачами і власником не визначалася площа земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування будівлі літ. «Е-2», по судовій справі № 640/2013/17 відсутній спір про право (предмет спору), тому вказана справа підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України. Крім того, у своїй заяві від 13.01.2020 (а.с.8-10), ТВО начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Бірюцький А.С. просив відмовити у задоволенні позовної заяви (уточненої) та посилався на результати проведеної кадастрової (геодезичної) зйомки, відповідно до якої був виготовлений План земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . В процесі виконання робіт було визначено перетин нежитлової будівлі гр. [PERSON] (літ «Г-1») з межами земельної ділянки гр. [PERSON] згідно з договором оренди (кадастровий номер 6310136600:02:002:0053). Постановою Верховного Суду від 29.05.2019 по справі № 2018/2-110/11 встановлено, що суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що конфігурація нежитлової будівлі літ «Г-1» по [ADDRESS] є незмінною з моменту її первинної інвентаризації в 2001 році. Відповідно до схеми генерального плану, яка була погоджена з головним управлінням містобудування архітектури та земельних відносин, станом на 21 березня 005 року нежитлова будівля літ. «Г-1» мала Г-подібну форму, а не прямокутну, така конфігурація вказаної будівлі була вказана в акті про встановлення (відновлення) та погодження меж земельної ділянки від 28 грудня 2006 року. Таким чином, спірна земельна ділянка, кадастровий номер 6310136600:02:002:0053 в даній площі (528 м2) та наявної конфігурації в силу ряду положень законодавства та об`єктивних обставин, існувати не може. 10.03.2020 до канцелярії суду ТВО начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Стасюк В. подав додаткові пояснення (а.с.51-53 т.5), у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та закрити провадження по справі, при цьому вказав, що правовий Висновок Великої Палати Верховного Суду, на який відповідач посилався у своїх поясненнях від 30.10.2019, наданий у постанові від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16, який стосується оформлення права користування земельною ділянкою, яка належить Міністерству оборони України, містить положення про те, що власник об`єкта нерухомості отримує можливість вимагати оформлення права користування земельною ділянкою у встановленому порядку. Такий порядок прямо передбачений у Положенні, затвердженому Наказом міністра оборони України від 22.12.1997 № 483 зі змінами, затвердженими Наказом від 03.10.2006 № 570, в якому чітко передбачено процедуру звернень для отримання права користування. З огляду на те, що з моменту першого звернення пройшло більше 15 років, загальна ситуація навколо земельної ділянки змінилась, відповідач вважає за можливе розглянути нове звернення [PERSON] щодо надання права користування земельною ділянкою для обслуговування та експлуатації будівлі за літ. «Е-2». Рішенням Вищої ради правосуддя № 848/0/15-20 від 20.03.2020 [PERSON] звільнено з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку. Після проведення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями на підставі п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду згідно з протоколом від 08.04.2020 справа 640/2013/17 (н/п 2/953/45/20) передано на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А. (а.с.64 т.5). Ухвалою суду від 14.04.2020 цивільну справу за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Харківської міської ради, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, третя особа: Міністерство оборони України (за участю Військової прокуратури Харківського гарнізону) про визнання права користування земельною ділянкою та визнання припиненим права власності, прийнято до провадження (а.с.68 т.5). У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Терпелюк Є.В. (а.с.151-157 т.5), підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представники відповідачів: \~КЕВ м.Харкова адвокати Мартиненка А.М., Кирилюк С.О., Міністерства Оборони України - Вельма І.О., Військової прокуратури Харківського гарнізону Чехунов М.В., Військової прокуратури об`єднаних сил - Чалий М.Г., проти задоволення позову заперечували у повному обсязі, посилаючись на ті ж обставини, викладені у Відзивах на позов. Представник відповідача ХМР Волинська Я.І., позов позивачів підтримала з підстав, викладених у Відзиві на позов. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом. Відповідно до п. 7 перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельної ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Судом достовірно\~встановлено,\~що 09 липня 1998 року виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі рішення міськвиконкому від 13 травня 1998 року № 399 Харківській квартирно-експлуатаційний частині (далі - КЕЧ) району було видано Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-33-01-001736, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 352 та яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4620 га, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 84-85,195 т.1). Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею, серія ХР-22-01-001736, Харківській квартирно-експлуатаційній частині району надано у постійне користування для експлуатації і обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд 0,4620 га землі відповідно до рішення виконкому Харківської міської Ради народних депутатів від 13.05.1998 № 399, 12.08.1998 № 845 (а.с. 84-87, 195 т. 1). Згідно з Витягом із наказу начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків /по особовому складу/ № 1 від 03.02.2003, Харківську квартирно-експлуатаційну частину району Північного оперативного командування переформовано у квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків (а.с. 88 т.1). Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.02.2013 відмовлено у задоволенні позову Першого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про припинення права постійного користування земельною ділянкою, скасування державного акту (а.с.215-225 т. 1). Постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2013, рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2013 по справі № 922/127/13-г залишено без змін (а.с.226-229 т. 1). В ході розгляду справи встановлено, що земельна ділянка, на якій розміщується нежитлова будівля літ. «Е-2», загальною площею 516,3 кв.м., що розташована по [ADDRESS] , входить до складу вищезазначених 0,4620 га, визначених Державним актом на право постійного користування землею серії ХР-33-01-001736. 24.04.2004 Акціонерне товариство «БМТ» згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д. 24.04.2004 № 1451, продало, а [PERSON] купив нежитлову будівлю літ. «Е-2» загальною площею 516,3 кв.м (право власності за набувачем зареєстровано КП «ХМБТІ» 14.05.2004, реєстраційний № 4685774, номер запису 4548) (а.с. 8-9 т. 1). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 39101926 від 15.06.2015 зазначено підставу виникнення права власності, а саме: договір купівлі-продажу, серія та номер: р. № 1451, виданий 24.04.2004 приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д. (а.с. 10 т. 1). 08.12.2004 [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д. 08.12.2004 № 4728, продав, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купили 415/1000, 315/1000 та 100/1000 відповідно, а в цілому 830/1000 часток нежитлової будівлі літ. «Е-2» загальною площею 516,3 кв.м (право власності за набувачами зареєстровано КП «ХМБТІ» 23.12.2004, реєстраційний № [NUMBER] )(а.с. 11-13 т. 1). На підставі договору купівлі-продажу №314 від 27.11.2007 посвідченого приватним нотаріусом Юдіною О.С. 14.12.2007, який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , належна [PERSON] частка нежитлової будівлі була збільшена на 16/100, тобто, до 260/1000 (а.с. 17-19, 20 т. 1). 22.12.2004 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали договір про порядок експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Е-2», згідно з яким [PERSON] було доручено обслуговувати будівлю літ. Е-2 по [ADDRESS] та отримати в оренду земельну ділянку, необхідну для розміщення та експлуатації нежитлової будівлі, в дострокове користування строком на 25 років, оформити всі необхідні документи, проект відведення та договір оренди земельної ділянки. Також, за цим Договором [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] доручили [PERSON] здійснювати обслуговування будівлі літ. Е-2, надавши йому повноваження оформити землевідвід, орендувати земельну ділянку для обслуговування всієї будівлі, здійснити капітальний ремонт, у випадку необхідності знос та будівництво на місці старої нової будівлі по [ADDRESS] та надали йому право, для зручності, здійснювати розробку та оформлення всіх необхідних документів, в тому числі і дозволу на знос і будівництво, замовлення проектної документації, здійснення будівництва від свого імені. [PERSON] , в свою чергу, зобов`язався після завершення капітального ремонту або зносу та будівництва нової будівлі укласти із співвласниками договір конкретного користування з врахуванням часток у праві власності на будівлю по [ADDRESS] , після чого відмовитися на користь інших співвласників від частини земельної ділянки пропорційно до частки кожного співвласника у праві власності на будівлю (а.с. 21 т. 1). Рішенням XXII сесії XXIV скликання Харківської міської ради Харківської області № 91/04 від 23.06.2004 [PERSON] надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею, орієнтовно 0,0504 га по [ADDRESS] , для обслуговування нежитлової будівлі (а.с. 22 т. 1). Рішенням ХL сесії Харківської міської ради ІV скликання від 28.09.2005 № 180/05, (п.1) затверджено проект відведення земельної ділянки гр. [PERSON] (а.с. 26-27, том № 1); п.2. (додаток 3 п.1, п.п.1.4) припинено право користування Харківській квартирно-експлуатаційній частині району частиною земельної ділянки площею 0,0528 га по [ADDRESS] ; п.3 (додаток 4 п.1.п.п 1.38) надано в оренду громадянину [PERSON] строком до 01.09.2030 земельну ділянку площею 0,0528 га по [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі (а.с. 26, том № 1); п.8.2. земельну ділянку, зазначену у п.1.4 додатку 3, переведено із земель оборони до земель житлової і громадської забудови (а.с. 48 т. 3). На виконання вказаного рішення XL сесії IV скликання Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005, між Харківською міською радою (орендодавець) та громадянином [PERSON] (орендар) 02.06.2006 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,0528 га під забудовою 0,0371 га, інших угідь 0,0157 га. На земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ. «Е-2», яка належить [PERSON] на праві приватної власності. Договір оренди землі зареєстровано у відповідності до діючого на час реєстрації законодавства у Харківській регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, в Державному реєстрі земель 02 червня 2006 року за № 340667100125 (а.с. 28-31 т. 1). Земельна ділянка за актом приймання-передачі від 02.06.2006 була передана громадянину [PERSON] (а.с. 32 т. 1). Рішенням Харківської міської ради від 18.04.2007 № 389 дозволено [PERSON] будівництво торговельно-офісної будівлі, з урахування знесення існуючої нежитлової будівлі по [ADDRESS] , на раніше відведеній території. Будівництво виконати до 31.12.2009 (а.с. 33 т. 1). 24.12.2009 Харківська міська рада у рішенні № 590 продовжила [PERSON] строки будівництва торговельно-офісної будівлі, з урахуванням знесення існуючої нежитлової будівлі літ. Е-2 по [ADDRESS] . Будівництво виконати до 31.12.2014 (а.с. 34 т. 1). Рішенням 36 сесії 6 скликання Харківської міської ради №1739/14 від 24.12.2014 "Про поновлення договорів оренди землі для продовження будівництва об`єктів" гр. [PERSON] поновлено договір оренди землі, продовжено строк будівництва торговельно-офісної будівлі, з урахуванням знесення існуючої нежитлової будівлі літ. «Е-2» по [ADDRESS] до 31.12.2019 (а.с. 35 т. 1). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6300517772013 від 26.09.2013, державна реєстрація земельної ділянки відбулася 02.06.2006 (право комунальної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6310136600:02:008:0053) (а.с. 36-37 т. 1). У зв`язку із зміною умов використання земельної ділянки по [ADDRESS] (земельна ділянка за призначенням власників буде використовуватися для експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі), [PERSON] звернувся до Харківської міської ради з питанням внесення змін до договору оренди землі шляхом його переукладення (а.с. 38 т. 1). Рішенням Господарського\~суду Харківської\~області від\~03.11.2014\~визнано недійсними пункт\~8.2\~рішення Харківської\~міської ради\~№ 180/05\~від 28.09.2005\~в частині\~переведення із\~земель оборони\~до земель\~житлової і\~громадської забудови\~частини земельної\~ділянки площею\~0,0528\~га по\~ [ADDRESS] ,\~пункт 1.4\~додатку 3\~в частині\~припинення права\~користування Харківській\~КЕЧ району\~частиною земельної\~ділянки площею\~0,0528\~га по\~ [ADDRESS] .\~Визнано недійсним\~пункт 1.38\~додатку 4\~Харківської міської\~ради №\~180/05\~від 28.09.2005\~у частині\~надання громадянину\~ [PERSON] в\~оренду строком до 01.09.2030\~земельної ділянки\~площею 0,0528\~га по\~ [ADDRESS] ,\~для експлуатації\~та обслуговування\~адміністративної будівлі.\~Визнано недійсним\~договір оренди\~земельної ділянки\~загальною площею\~0,0528\~га вартістю\~1163165\~грн.,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] , зареєстрований Харківською\~регіональною філією\~Державного підприємства\~Центр державного\~земельного кадастру\~при Державному\~комітеті України\~по земельних\~ресурсах,\~в Державному\~реєстрі земель\~ 02.06.2006\~року за\~№ 340667100125 (а.с.89-104 т. 1). Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015, рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2014 у справі № 922/4744/13 залишено без змін (а.с. 105-111 т. 1). Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 по справі № 922/4744/13 та рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2014 залишено без змін (а.с. 112-117 т. 1). Ухвалою Верховного Суду України від 15.09.2015 відмовлено у допуску справи № 922/4744/13 до провадження Верховного Суду України (а.с. 118 т. 1). Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2016, рішення Господарського суду Харківської області від 03 листопада 2014 року по справі № 922/4744/13 залишено без змін (а.с. 119-123 т. 1). Вищий господарський суд України у своїй постанові від 21.09.2016 постановив залишити без змін постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 по справі № 922/4744/13 (а.с. 124-125 т. 1). Ухвалою Верховного Суду України від 16.01.2017 відмовлено у допуску справи № 922/4744/13 до провадження Верховного Суду України (а.с. 126 т. 1). Крім того, КЕВ м. Харкова оскаржив реєстрацію прав на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав 18.06.2015, подавши адміністративний позов у справі № 820/6992/15. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 по справі № 820/6992/15 адміністративний позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Н.Є., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Харківська міська рада, за участю Військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України про скасування рішень задоволено в повному обсязі. Скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Н.Є. від 22.06.2015 10:48:50, індексний номер: 22260257 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким за Харківською міською радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,0528 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136600:02:008:0053. Скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Н.Є. від 22.06.2015 11:06:56, індексний номер: 22261354 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право оренди на земельну ділянку площею 0,0528 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136600:02:008:0053 (а.с. 127-129 т. 1). Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 по справі №820/6992/15, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 по справі № 820/6992/15 залишено без змін (а.с. 130-134 т. 1). Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2016 визнано недійсним пункт 19 додатку 4 рішення Харківської міської ради від 24.06.2015 № 191/15 щодо надання [PERSON] в оренду строком до 01.07.2064 земельної ділянки площею 0,0528 га по [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування торгово-офісної будівлі літ. «Е-2» по [ADDRESS] , переукладення та припинення договору оренди від 02.06.2006, а також прийнято рішення про витребування з володіння Харківської міської ради та [PERSON] та передачу на користь Держави в особі Міністерства оборони України за актом приймання передачі земельної ділянки площею 0,0528 га по [ADDRESS] (а.с. 135-149 т. 1). Згідно зі статтею 77 Земельного кодексу України, землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. У статті 1 Закону України «Про використання земель оборони» (у відповідній редакції), за змістом якої землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України, визнаються землями оборони. Військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог ЗК України (стаття 2 наведеного Закону). Порядок використання земель оборони та особливості відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, встановлюються законом (частини четверта та п`ята статті 77 ЗК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2013 року № 436 затверджено Порядок відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України і Державної спеціальної служби транспорту (далі - Порядок). Пунктом 3 цього Порядку визначено, що Міноборони, Адміністрація Держспецтрансслужби під час проведення реформування Збройних Сил і Держспецтрансслужби здійснюють заходи щодо визначення місця розташування і площі земельних ділянок, що можуть бути продані, та складають переліки земельних ділянок, які можуть бути відчужені разом з розташованими на них об`єктами нерухомого військового майна, за формою згідно з додатком 3 до Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2000 р. № 1919 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 1-2, ст. 26), та переліки земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил і Держспецтрансслужби та підлягають реалізації, за формою згідно з додатком 1. Зазначені переліки земельних ділянок подаються в установленому порядку Кабінетові Міністрів України для затвердження. Строк дії рішення Кабінету Міністрів України щодо затвердження таких переліків земельних ділянок становить п`ять років. Змінами, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1919, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 22 травня 2013 року № 436, зазначено наступне. Рішення про відчуження військового майна, зазначеного у пунктах 3 і 4 цього Положення, приймає Кабінет Міністрів України із затвердженням за пропозицією Міноборони переліку рухомого військового майна за формою згідно з додатком 1 та переліку нерухомого військового майна Збройних Сил, яке може бути відчужено окремо від земельних ділянок за формою згідно з додатком 2, а у разі відчуження земельних ділянок разом із розташованими на них об`єктами нерухомого військового майна - за формою згідно з додатком 3. Якщо внаслідок скорочення та реорганізації Збройних Сил, переформування військових частин, їх переозброєння, планового поновлення військового майна тощо вивільняється військове майно, Міноборони у разі потреби, але не рідше ніж один раз на квартал, подає Кабінетові Міністрів України для затвердження відповідні додаткові переліки військового майна, яке може бути відчужено, за формою згідно з додатками 1, 2 і 3. Строк дії рішення Кабінету Міністрів України щодо затвердження переліку рухомого військового майна, яке може бути відчужено, становить три роки, а переліків нерухомого військового майна, яке може бути відчужено, зокрема разом із земельними ділянками, на яких воно розташоване, - п`ять років від дати їх затвердження. Додаткові переліки військового майна, яке може бути відчужено, діють до закінчення строку дії відповідних переліків військового майна, яке може бути відчужено. Міноборони складає не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії переліків військового майна, затверджених рішеннями Кабінету Міністрів України, нові переліки військового майна Збройних Сил, яке може бути відчужено, погоджує їх в установленому порядку, в тому числі з Мінекономрозвитку, і подає Кабінетові Міністрів України для затвердження. Міністерство оборони України забезпечує використання земельних ділянок державної власності, виділених для потреб Збройних Сил України. Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» (стаття 2) передбачає, що МОУ, будучи центральним органом управління Збройних Сил України, здійснює управління військовим майном. Цим законом також встановлено, що відчуження військового майна здійснюється МОУ через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства і організації. Відповідно до цих приписів, наведених у Законі України «Про оборону України» та Законі України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном. Відповідно до пунктів 15, 16, 19, 44, 45, 46, 48, 50 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністра оборони України від 22 грудня 1997 року № 483, за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою МОУ або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України. Своєчасне виявлення земель, що не використовуються, та надання відомостей про них покладається на заступників Міністра оборони України - командувачів видів Збройних Сил України, командуючих військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, начальників управлінь центрального апарату МОУ, а також командирів військових частин - землекористувачів. Перелік земель, які пропонуються до передачі місцевим органам влади, Головне управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України погоджує з заступниками Міністра оборони України - командувачами видів Збройних Сил України, начальниками управлінь центрального апарату МОУ, командувачами військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, на території яких знаходиться земельна ділянка, і подає на затвердження Міністру оборони України. Оформлення передачі земель місцевим органам влади здійснюють землекористувачі спільно з квартирно-експлуатаційною частиною, відділенням морської інженерної служби Військово-Морських Сил України, на обліку яких знаходяться земельні ділянки, в порядку, встановленому ЗК України. Відповідно до ст.77 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент відчуження будівлі літ. «Е-2»), землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом. Згідно з ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна Збройних Сил України», військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військової частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюється у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Статтею 141 ЗК України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених Земельним кодексом, тощо. Таким чином, земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони». Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2016 у господарській справі № 922/42/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.01.2017, суд вирішив: визнати недійсним п.19 додатку 4 рішення Харківської міської ради від 24.06.2015 № 1913/15 щодо надання [PERSON] в оренду строком до 01.07.2064 земельної ділянки площею 0,0528 га (кадастровий номер 6310136600:02:008:0053) за рахунок житлової та громадської забудови, які належать територіальній громаді м. Харкова для експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі за літ. «Е-2» по [ADDRESS] , переукладення та припинення договору оренди від 02.06.2006 № 340667100125; витребувати з володіння Харківської міської ради та [PERSON] та передати на користь Держави в особі Міністерства оборони України за актом приймання-передачі земельну ділянку загальною площею 0,0528 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6310136600:02:008:0053). На виконання рішення господарського суду Харківської області від 10.10.2016 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 17.01.2017, господарським судом Харківської області видано Наказ про примусове виконання рішення. Актом приймання-передачі земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:02:008:0053) від 14 лютого 2018 року зазначено, що земельна ділянка загальною площею 0,0528 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136600:02:008:0053 вибула із володіння Харківської міської ради 30.12.2015, у зв`язку із скасуванням державної реєстрації права власності (номер запису про скасування права власності від 30.12.2015, індексний номер рішення 27704281) на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 по справі № 820/6992/15. Речове право та інші права, включно право оренди, володіння, користування на вищевказану земельну ділянку за Харківською міською радою скасовано на підставі вищевказаних рішень суду. Земельна ділянка загальною площею 0,0528 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 6310136600:02:008:0053 передана до Міністерства оборони України. Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечувалося сторонами, Міністром оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України згода на припинення права постійного користування вищевказаною земельною ділянкою не надавалася, тобто земельна ділянка до цього часу є державною власністю з категорією «землі оборони», відноситься до сфери управління Міністерства оборони України та перебуває у постійному користуванні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова. Враховуючи викладене вище, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Квартирно-експуатаційного відділу м. Харкова, Харківської міської Ради, Міністерства оборони України за участю Військової прокуратури Харківського гарнізону про визнання права користування земельною ділянкою та визнання припиненим права користування Харківською Квартирно-експлуатаційною частиною м. Харкова (на даний час Харківський Квартирно-експлуатаційний відділ) земельною ділянкою - у повному обсязі.

Outcome: dismissed