Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

26.01.2018 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 79645,95 грн. за кредитним договором № б/н від 29.04.2013 року та судових витрат. Ухвалою від 31.01.2018 року позовну заяву було залишено без руху. 13.02.2018 року позивачем виконано вимоги ст. 175 ЦПК України та 14.02.2018 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 14.03.2018 року було вирішено розглятути справу за правилами загального позовного провадження та було призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач відповідно до договору № б/н від 29.04.2013 року отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість 79645,95 грн., яка складається з наступного: 2798,48 грн. заборгованість за кредитом; 68631,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3947,61 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина); 3768,85 грн. (процента складова). Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 39). Відповідач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги визнала частково та пояснила, що дійсно коли пішла працювати, їй дали кредитну картку. Деякий час вона та члени її родини користувалися карткою та вона по можливості погашала заборгованість. Визнала заборгованість за кредитом у розмірі 2798,48 грн. та частково заборгованість по процентам за користування кредитом посилаючись на те, що банк неправомірно підвищив відсоткову ставку з 30% до 34,80% , а потім і до 43,20%. Вважає, що позивач нарахував їй завеликі проценти, що не відповідають отриманим нею коштам. Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вислухавши відповідача вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29.04.2013 року відповідач уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг, що складається із Анкети-Заяви (далі Заява) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов), Витягом з тарифів по картам та витягом з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 6-31). Заява (а.с.6) не містить відомостей щодо найменування картки яку виявив бажання отримати на своє ім'я відповідач, не містить відомостей щодо бажаного кредитного лімиту по платіжній картці "Універсальна/Gold". Анкета-Заява містить підпис відповідача та датована 29.04.2013 року. Тарифи з обслуговування кредитних карт "Універсальна" містять відомості про базову процентну ставку на місяць по картці "Універсальна/Gold" в розмірі 2,5 % (а.с.7). За вимогами п. 1.1.3.2.3 Умов, банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта випискою по картрахунку відповідно п. 1.1.2.1.9. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Пункт 1.1.2.1.9. Умов передбачає не менш одного разу на місяць засобом, вказаним в Заяві, надавати утримувачу витяги про стан Картрахунків та проведених за минулий місяць операцій по Картрахункам. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг (далі Умов) за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленими тарифами банку, з розрахунку 360 календарних діб на рік. В випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. За вимогами п. 2.1.1.5.6 Умов, у разі невиконання зобовязань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Пункт 2.1.1.7.6 Умов передбачає, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов, у випадку виникнення прострочених зобовязань клієнт сплачує банку пеню. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до\~розрахунку заборгованності\~за договором\~№ б/н\~від 29.04.2013\~року,\~укладеного між\~ПриватБанком та\~клієнтом \~[PERSON]\~станом на\~31.12.2017\~рік:\~заборгованість за\~кредитом становить\~ 2798,48\~грн.;\~заборгованість за\~процентами \~68631,01\~грн.;\~нарахована комісія\~та пеня\~ 3947,61\~грн.;\~заборгованість по\~судовим \~штрафам \~4268,85\~грн.\~Разом \~79645,95\~грн.\~(а.с.\~4-5). При цьому з 30.04.2014 року тіло кредиту, що складається з Сальдо поточної заборгованості за кредитом (ст.3) та Сальдо простроченої заборгованості за кредитом (ст.5) є незмінною та складає загальну суму 2798,48 грн., що відповідає позовним вимогам. Загальна заборгованість за процентами на 30.04.2014 року становить 379,49 грн. Процентна ставка відповідає Тарифу "Універсальна/Gold" та складає 30% річних. Ставка пені - 2. Пеня нарахована до 14.04.2014 року становить 150,00 грн. Суд всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх наступним чином. Анкету (а.с.6), суд вважає належним та допустимим доказом на підтвердження укладення між сторонами договору приєднання 29.04.2013 року та отримання відповідачем платіжної картки "Універсальна/Gold". При цьому відхиляє доводи позивача, викладені в позовній заяві про отримання відповідачем кредиту в розмірі 10000 грн., оскільки Анкета не містить зазначених відомостей. Витяг з Тарифів (а.с.7) суд вважає належним та допустимим доказом на підтвердження базової кредитної ставки по платіжній картці "Універсальна/Gold" - 30% річних (2,5% на місяць). При оцінці зазначених доказів суд приймає до уваги обставини, що визнані відповідачем у судовому засіданні. В частині визнання доказів належними та допустими, суд визнає їх достовірними. Розрахунок заборгованості (а.с.4-5), суд визнає належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості відповідача за тілом кредиту в розмірі 2798,48 грн., оскільки зазначена сума заборгованості визнана відповідачем у судовому засіданні. В цій частині суд вважає Розрахунок, достовірним доказом. Суд також приймає як достовірні відомості, що містяться в розрахунку на дату 30.04.2014 року, щодо загальної заборгованості за процентами в розмірі 379,49 грн. та суми пені в розмірі 150,00 грн., оскільки вони не заперечувалися відповідачем у судовому засіданні В частині подальшого нарахування процентів, суд вважає розрахунок недостовірним, оскільки він не відповідає логічному та арифметичному контролю. В зв'язку з чим суд вважає за необхідне провести власний розрахунок процентів. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, суд оцінює як належний та допустимий доказ на підтвердження укладення між сторонами договору приєднання, за умовами визначеними банком. Дослідженні докази, їх взаємозв'язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на\~підставі ст.\~13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Зобов'язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За вимогами ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 79645,95 грн. за кредитним договором № б/н від 29.04.2013 року, підлягають задоволенню частково. Позов містить вимоги про стягнення загальної грошової суми, що є предметом позовних вимог і яка складається з 2798,48 грн. заборгованості за кредитом; 68631,01 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3947,61 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штраф: 4268,85 грн. Суд розглянувши вимоги позивача про стягнення 2798,48 грн. заборгованості за кредитом, вважає що ця вимога підлягає задоволенню, оскільки зазначена сума підтвердженна наданим позивачем розрахунком та не оспорювалась відповідачем. Розглянувши вимоги позивача про стягнення: 4268,85 грн. - штрафу, 3947,61 грн. заборгованості за пенею та комісією, 68631,01 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, суд дійшов до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Позивач двічі, з 01.09.2014 року та з 01.04.2015 року підвищував процентну ставку до 34,80% та 43,20% відповідно. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки, дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Пункт 1.1.3.2.3 Умов, надає право банку проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта випискою по картрахунку відповідно п. 1.1.2.1.9. Пункт 1.1.2.1.9. Умов передбачає не менш одного разу на місяць засобом, вказаним в Заяві, надавати утримувачу витяги про стан Картрахунків та проведених за минулий місяць операцій по Картрахункам. Оскільки Заява (а.с.6) не містить передбаченого п. 1.1.2.1.9. Умов, засобу надавати утримувачу витяги про стан Картрахунків, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог п. 1.1.2.1.9. та п. 1.1.3.2.3., суд дійшов до висновку про невідповідність розрахунку процентів з урахуванням підвищенної процентної ставки з 01.09.2014 року та з 01.04.2015 року. До цього висновку суд дійшов з урахуванням встановленної в судовому засіданні обставини, що відповідач кредитною карткою, починаючи з 30.04.2014 року не користується, будь-яких грошових витрат не здійснював, а тому підстави для нарахування йому з 01.09.2014 року процентів за користування кредитом в розмірі 34,80% на рік (2,9% на місяць), а з 01.04.2015 року 43,20% на рік (3,6% на місяць) відсутні. Отже, при розрахунку заборгованості за кредитним договором необхідно використовувати первинно встановлену в договорі процентну ставку 2,5% щомісяця, що складає 30,00% річних. Розрахунок заборгованості за процентами містить також коефіцієнт "2", який в розрахунку зазначений як, ставка пені. Однак при арифметичній перевірці розрахунку вбачається, що зазначений коефіцієнт застосований для збільшення процентної ставки вдвічі. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обізнаності відповідача при приєднані до Умов про можливе подвійне нарахування процентів та на підтвердження того, що відповідач повідомлявся про нарахування процентів у подвійному розмірі. Під час арифметичної перевірки розрахунку нарахованих процентів, судом встановлено, що позивач нараховував проценти на всю суму заборгованості з урахуванням в тому числі нарахованих процентів та санкцій (пені) у попередньому місяці, що не відповідає вимогам ст.ст. 536, 1048 ЦК України щодо сплати процентів за користування чужими грошовими коштами та суми позики. Врахування пені при обчислені процентів не відповідає вимогам Закону України № 1669 та ч. 2 ст. 550 ЦК України, відповідно до вимог якої проценти на неустойку не нараховуються. З урахуванням викладенного, суд

Outcome: partial