Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

30 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ «Словянський керамічний комбінат» про стягнення заборгованості з заробітної плати, моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 10 вересня 1985 року по 01 липня 2000 року він працював у відповідача ВАТ "Слов'янський керамічний комбінат". При звільненні з підприємства відповідач не провів з ним повного розрахунку, у результаті чого заборгованість з заробітній платі підприємства перед позивачем на теперішній час складає 1372 грн. 72 коп. У зв'язку з наведеним просить суд стягнути на свою користь з ВАТ "Слов'янський керамічний комбінат" заборгованість по заробітній платі у розмірі 1372 грн. 72 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 3309 грн. 77 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 545 грн. 66 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. У судове засідання\~позивач [PERSON]\~не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам\~ст. 169 ЦПК України. Представник відповідача ВАТ "Слов'янський керамічний комбінат"\~в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] з 10.09.1985 року по 01.07.2000 року працював у відповідача ВАТ "Слов'янський керамічний комбінат". При звільнені з підприємства відповідач не провів з ним повного розрахунку, у результаті чого заборгованість з заробітній платі підприємства перед позивачем на теперішній час складає 1372 грн. 72 коп. Вирішуючи питання стосовно стягнення заборгованості з заробітної плати, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника витрата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач був звільнений з підприємства 01.07.2000 року, заборгованість по заробітній платі складає 1372 грн. 72 коп., між сторонами відсутній спір з приводу розміру заробітної плати, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання стосовно стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, суд приходить до висновку, що вимоги необґрунтовані, виходячи з наступного. Так, відповідно до п. 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого\~Постановою КМУ від 20.12.1997 року № 1427\~із змінами, внесеними Постановою КМУ № 292 від 23.04.1999 року, компенсація працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01.01.1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифи на послуги за цей період зріс більше ніж як на один відсоток. Відповідно до п. 3 вказаного Положення, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків та платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Згідно з п. 4 зазначеного Положення, у разі затримки виплати заробітної плати за кілька місяців, сума компенсації визначається згідно з пунктом 3 цього Положення за кожний місяць окремо і підсумовується. Між тим, позивачем не надано доказів про те, за які конкретно місяці виникла заборгованість по заробітній платі, що є суттєвими обставинами для правильного вирішення справи, тому суд позбавлений можливості провести розрахунок у відповідності до вимог закону. Вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь трьох відсотків річних від простроченої суми на підставі\~ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягають, у зв'язку з наступним. У трудових правовідносинах такі поняття як зобов'язання, неустойка чи інша санкція за невиконання зобов'язання не застосовуються. Такі терміни використовуються в низці статей Цивільного та\~Господарського кодексів України. За структурою\~КЗпП України\~стаття 117 цього Кодексу, якою визначено підстави виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні, відноситься до розділу VІІ "Оплата праці". Аналізуючи норми\~Закону України "Про оплату праці"\~й\~ст. 117 КЗпП України, слід дійти висновку про те, що відносини стосовно виплати заробітної плати за своєю природою є трудовими, а не цивільними чи господарськими. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що до даних правовідносин положення\~ст. 625 ЦК України\~не застосовуються. Вирішуючи питання стосовно стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з чим, враховуючи обставини справи, а також те, що визнання факту порушень відповідачем строку розрахунку з позивачем сам по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану позивачу, суд вважає за можливе зменшити розмір моральної шкоди та встановити її в сумі 500 грн. 00 коп. Згідно ч.3\~ст.6 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних\~\~заяв\~\~майнового та немайнового характеру. Згідно з ч.3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку з чим, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн. за вимоги майнового характеру та 1218,00 грн. - за вимоги немайнового характеру. На підставі викладеного і

Outcome: partial