Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

23.12.2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що є дочкою [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті звернулася до Охтирської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку з цим просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,5649 га, з них для індивідуального житлового будівництва 0,667 га з розташованим на ній житловим будинком, та для ведення особистого селянського господарства 0,4982 га, що розташована по [ADDRESS], а також земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 3,13 га у тому числі ріллі - 2,98 га та сіножатей - 0,15 га, яка розташована на території В'язівської сільської ради. Крім того, просить зобов'язати В'язівську сільську раду видати на своє ім'я державні акти на право власності на вищезазначені земельні ділянки. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник Держземагенства в Охтирському районі Сумської області позов визнала частково, в частині визнання права власності на земельні ділянки, а в частині зобов'язання В'язівської сільської ради видати державні акти заперечила, посилаючись на те, що чинним законодавством на даний час видача державних актів на землю не передбачена. Сільський голова В'язівської сільської ради подав заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, з вимогами [PERSON] згодні. Представник Охтирської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у його відсутність. Суд проаналізував матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 82, 12). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 16.01.2012 року Виконавчим комітетом Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 14). За час життя [PERSON] на підставі рішення 13-ї сесії 23-го скликання В'язівської сільської Ради народних депутатів від 22.02.2001 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,13 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, про що мається копія державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 041689, виданого 27.03.2001 року (а.с. 18). Дані обставини також підтверджуються витягом з технічної документації по грошовій оцінці земель від 28.01.2015 року (а.с. 41) та довідкою від 18.02.2015 р. № 9-28-0.3-301/2-15, наданими Управлінням Держземагенства в Охтирському районі Сумської області. Відповідно до відомостей Охтирської районної держнотконтори від 16.02.2015 р. № 126/01-16, виданих на підставі довідки зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON], померлої [INFO] р., спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. На момент смерті [INFO] р. [PERSON] проживала разом із своїм чоловіком [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради від 24.02.2015 року (а.с. 81). Таким чином, [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини, в тому числі і земельну ділянку, в силу постійного проживання на час відкриття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого [INFO] року Виконавчим комітетом Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с. 15). За час свого життя [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу (а.с. 25, 26) 11.04.2007 року придбав у [PERSON] житловий будинок із господарчими спорудами, розташований в [ADDRESS], загальною площею 69,8 кв.м. і житловою площею 48,8 кв.м.; а також земельну ділянку площею 0,5649 га, з них для індивідуального житлового будівництва 0,0667 га та для ведення особистого селянського господарства 0,4982 га, що розташована в [ADDRESS]. Проте державний акт на вищевказану земельну ділянку [PERSON] не отримував. Відповідно до заповіту від 19.03.2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Куземинської сільської ради Охтирського району, [PERSON] заповів все своє майно в рівних частках [PERSON] 1960 року народження та [PERSON] 1964 року народження (а.с. 13). Як вбачається з матеріалів відкритої 17.03.2014 року після смерті [PERSON] спадкової справи № 61, [PERSON] подав до Охтирської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, а позивачка [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини (а.с. 16, 17) 02.02.2015 року державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропаєм В.В. винесена постанова, якою відмовлено [PERSON] у посвідченні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, які зареєстровані згідно норм діючого законодавства (а.с. 47). З вищевказаних документів слідує, що крім позивачки, відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] і могли б претендувати на земельні ділянки, розташовані в [ADDRESS] та на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області. Згідно зі ст. 1218 Цивільного Кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 Цивільного Кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1225 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 Цивільного Кодексу України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку, визнати за собою право власності на спадкове майно, тому її права слід захистити, визнавши за нею право власності на спадкове майно. Позовна вимога про зобов'язання В'язівської сільської ради видати державні акти на право власності на земельні ділянки задоволенню не підлягає, оскільки Законами України "Про державний земельний кадастр" ст. 24 та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ст. 18, видача державних актів на право власності на землю не передбачена. Натомість документом, що посвідчує право власності, є свідоцтво на право власності, що видається державним реєстратором органу державної реєстрації прав, а також право власності на земельну ділянку може бути підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або Державного земельного кадастру. Державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться органом державної реєстрації прав на підставі документів, передбачених ч. 2 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в тому числі і на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial