Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

24 липня 2016 року позивач звернулась до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до Коларівської сільської ради, Приватного малого підприємства "ДАО" про визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого Коларівською сільською радою малому підприємству "ДАО" на підставі рішення від 27.08.1992 року та скасувати його державну реєстрацію. 27 січня 2017 року позивач уточнила позовні вимоги, просила суд визнати протиправним та скасування рішення Коларівської сільської ради від 27.08.1992 року "Про затвердження проектів відведення земельних ділянок для ведення підсобного господарства малого підприємства "ДАО" та визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,86га, виданий на підставі вказаного рішення Коларівської сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що на даний час на підставі договорів дарування позивач та малолітній [PERSON] є співвласниками по 1/2 частці нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS]. Маючи намір оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташовано нерухоме майно, позивач не може цього зробити, оскільки спірною земельною ділянкою неправомірно заволоділо ПМП "ДАО", яке безпідставно стверджує, що лише ПМП "ДАО" має право користування усією земельною ділянкою відповідно до державного акту на право постійного користування землею, виданого Коларівською сільською радою на підставі рішення від 27.08.1992 року. Позивач просить визнати вказаний акт недійсним через його невідповідність вимогам чинного законодавства та визначеної компетенції органу, який видав цей акт. Так, оспорюване рішення було прийнято відносно юридичної особи МП "ДАО", яка на той час не була зареєстрованою в якості юридичної особи, тобто, не мала обсягу цивільної дієздатності, крім того, це рішення було прийнято до виготовлення проекту відведення земельної ділянки. Також виділена МП "ДАО" земельні ділянка складається із 2 земельних ділянок, які знаходяться у різних районах і в різному адміністративному підпорядкуванні, тобто, Коларівська сільська рада не мала права відводити земельну ділянку площею 0,66 га, розташовану в межах смт. Тернівка, оскільки це не відносилось до її компетенції. Крім того, державний акт за формою і змістом не відповідає чинним на той час нормативно-правовим актам, зокрема не містить у собі дати його видачі, дати реєстрації в Книзі записів державних актів, не має реєстраційного номеру бланку, він виготовлений в єдиному екземплярі, без відповідного проекту землевідводу. Ухвалою суду від 27.01.2017 року позовні вимоги, заявлені до ПМП "ДАО" на підставі заяви представників позивача залишені без розгляду, та ПМП "ДАО" залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У судовому засіданні представники позивача підтримали уточнені позовні вимоги. Представники відповідача та третіх осіб до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника відповідача Коларівської сільської ради надійшла заява про розгляду справи у їх відсутність, зазначили, що з позовом згодні. Представник третьої особи Миколаївської міської ради справу просить розглядати у її відсутність. Представники третьої особи ПМП "ДАО" у судове засідання 18.05.2017 року не з'явились, від представника [PERSON] надійшла заява про відкладення слухання справи у зв'язку із зайнятістю в іншому процесі. Оскільки представником третьої особи не надано доказів поважності причин неявки в судове засідання, суд ухвалив продовжувати розгляд справи у відсутність представників третьої особи. У попередніх судових засіданнях представники третьої особи зазначили, що не згодні із позовом, оскільки рішення Коларівською сільською радою прийнято правомірно, та ПМП "ДАО" є правонаступником МП "ДАО", тому правомірно користується спірною земельною ділянкою, на підставі оскаржуваного державного акту про право постійного користування земельною ділянкою. Представники третіх осіб Управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області та [PERSON] про причини неявки суд не сповістили. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до рішення Коларівської сільської ради народних депутатів від 27 серпня 1992 року, на підставі проекту відводу земельної ділянки для підсобного господарства малого підприємства "ДАО", розробленого Миколаївським філіалом інституту "УкрНДІземпроект", виділено 0,86 га із земель запасу Коларівської сільської ради в межах землекористування колгоспу ім.Коларова у постійне користування для підсобного господарства малому підприємству "ДАО", а саме: 0,66 га пасовищ та 0,20 га ріллі поза сівозміною /а.с. 126 т.1/. Згідно Державного акту на право постійного користування землею, малому підприємству "ДАО" надано у постійне користування 0,86 га в межах згідно з планом землекористування для ведення підсобного господарства відповідно до рішення Коларівської сільської ради народних депутатів від 27.08.1992 року /а.с.10, 116 т.1/. У свою чергу, названа земельна ділянка складається з двох окремих ділянок, перша з яких, площею 0,66 га знаходиться за адресою : [ADDRESS], в межах населеного пункту і віднесена до земель житлової забудови, а друга, площею 0,20 га відноситься до земель сільськогосподарського призначення і розташована за межами населеного пункту /а.с. 28 т.1/. На першій ділянці розташоване нерухоме майно, яке було побудовано ПМП "ДАО", а потім, за низкою цивільно-правових угод, в рівних частках перейшло у власність [PERSON] та [PERSON] Так, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Миколаївської міської Ради від 06.05.2003 року власником нежитлових споруд на спірній ділянці було Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімстройторг», яке за двома договорами дарування від 30 грудня 2004 року (а.с. 13,14 т.1), відчужило по 1/2 частці нежитлового об'єкту по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] Ті, у свою чергу, за договорами дарування від 15 квітня 2009 року (а.с. 15 т.) та 27 січня 2015 року (а.с. - 16 т.1) передали свої частки у праві спільної часткової власності своїм дітям, зокрема, [PERSON] дочці [PERSON], а [PERSON]- своєму малолітньому сину - [PERSON], останні з яких, в рівних частках є співвласниками нерухомості. Однак, між [PERSON] та ПМП "ДАО" неодноразово, як вбачається із матеріалів справи, виникали суперечки щодо права користування спірною земельною ділянкою, розташованою за адресою, [ADDRESS], оскільки ПМП "ДАО" вважає себе належним землекористувачем вказаної земельної ділянки на підставі державного акту про право постійного користування земельною ділянкою, виданого на підставі рішення Коларівської сільської ради від 27 серпня 1992 року. Відповідно до листа №02-18/971 від 04.05.2016р. Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради згідно якого спірна земельна ділянка перебуває в комунальній власності територіальної громади м.Миколаєва /а.с. 130 т.1/. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного. Згідно ч.1,3,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.22 Земельного кодексу (в ред.18.12.1990р.) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу (в ред.18.12.1990р.) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно ч.6-8 ст. 19 Земельного кодексу (в ред.18.12.1990р.), надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натурі (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві ради народних депутатів, підприємства, установи і організації. Як вбачається із матеріалів справи, приймаючи рішення Коларівської сільської ради від 27.08.1992 року про надання малому підприємству "ДАО" земельної ділянки у постійне користування, сільська рада діяла у порушення вимог вищевказаного законодавства, зокрема, це рішення прийнято за відсутності проекту відведення земельної ділянки, оскільки договір на виготовлення проекту відведення було укладено лише 27.11.1992 року /а.с. 169-173 т.1/. Крім того, земельна ділянка була виділена юридичній особі - малому підприємству "ДАО", яка не існувала на той час. Згідно п.5 постанови ВР УРСР від 27.03.1991 року "Про порядок введення в дію Закону УРСР "Про підприємства в Українській РСР", до 01.01.1992 року здійснити відповідно до цього закону реєстрацію і перереєстрацію підприємств та об'єднань. Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про підприємства в Україні" (чинний з 27.03.1991р. по 01.01.2004р.) підприємство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація підприємств здійснюється відповідно до Закону України "Про підприємництво". Відповідно до ч.10,11 ст. 8 ЗУ "Про підприємництво" (чинний з 07.02.1991р. по 01.01.2004р.) у разі зміни назви, організаційно-правової форми суб'єкта підприємницької діяльності, а також форми власності суб'єкти підприємницької діяльності у місячний термін з моменту настання зазначених змін зобов'язані подати документи для перереєстрації. Перереєстрація суб'єкта підприємницької діяльності проводиться в порядку, встановленому для його реєстрації. Відповідно до ч.1ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (755-ІV-від 15.05.2003р. чинний з 01.01.2004р.) державна реєстрація базується на принципах обов'язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (чинний з 01.01.2004р.) у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення,та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи. Судом досліджено витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно якого приватне мале підприємство "ДАО" зареєстровано 07.09.1992р. В розділі "дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа" - відомості в реєстрі відсутні /а.с. 121 т.1/. Отже, приватне мале підприємство "ДАО" - створене 07 вересня 1992р. і не є правонаступником будь якої юридичної особи, не є правонаступником малого підприємства "ДАО", тобто до позивача не могли перейти права та обов'язки малого підприємства "ДАО", - особи, якій згідно державного акту було надано в користування спірну земельну ділянку Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 2017 рік відомості про реєстрацію малого підприємства "ДАО", відсутні. Також представниками третіх осіб не надано доказів на підтвердження проведення перереєстрації малого підприємства "ДАО" станом на 01.01.1992 рік. Доводи представника третьої особи ПМП "ДАО" про те, що ПМП "ДАО" є правонаступником малого підприємства "ДАО" є безпідставними, та суперечать вищевказаним доказам. При цьому суд не бере до уваги надану представником копію статуту ПМП "ДАО", де зазначено про те, що ця юридична особа є правонаступником МП "ДАО", оскільки вказана інформація не підтверджена належним чином, а саме шляхом реєстрації таких відомостей та внесення їх до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Та обставина, що ПМП "ДАО" не є правонаступником МП "ДАО" також була встановлена рішеннями суддів, що набрали законної сили : постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року у справі № 814/1077/15 та рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 20 жовтня 2016 року у справі № 490/7801/14-ц /а.с. 17, 109 т.1/. Крім того, до компетенції Коларівської сільської ради не відносилось право відводити земельну ділянку площею 0,66 га, розташовану в межах смт.Тернівка. Так, згідно рішення № 600 виконкому Миколаївської обласної ради депутатів трудящих від 29.10.1971 року, вирішено утворити у складі Жовтневого району Коларівську сільську раду депутатів трудящих з центром в селищі Коларівка. Передати селище міського типу Тернівка в підпорядкування Центральній районній раді депутатів трудящих м.Миколаєва /а.с. 27 т.1/. Таким чином, всі рішення щодо відводу земельних ділянок в межах смт. Тернівка у відповідності до ст. 9 ЗК України (в ред. від 13.03.1992 року), мала право приймати на той час тільки Тернівська селищна рада, а в разі її відмови Центральна районна рада народних депутатів. Відповідач Коларівська сільська рада згодна із позовом, визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Рішення Коларівської сільської ради від 27 серпня 1992 року "Про затвердження проектів відведення земельних ділянок для ведення підсобного господарства Малому підприємству "ДАО" визнати протиправним та скасувати, у зв'язку із чим підлягає визнанню недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,86 га, виданий на підставі рішення Коларівської сільської ради від 27 серпня 1992 року. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved