Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач 20 травня 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області, третя особа: державний нотаріус Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєваї Т.В., про визнання недійсними рішень Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, мотивуючи позов тим, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO] року та є спадкоємцем за законом першої черги. 10 жовтня 2005 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, на випадок її смерті, все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого би воно не складалось, і все те що буде їй належати по закону на день смерті і на що по закону вона буде мати право, заповідала [PERSON] 14 березня 2014 року [PERSON] отримав в Білозерській державній нотаріальній конторі Херсонської області свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого, спадкове майно складається із житлового будинку з господарськими будівлями та приміщеннями, розташованого по [ADDRESS] та зареєстрував своє право на вказаний житловий будинок в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданому державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєвою Т.В. 14 березня 2014 року (спадкова справа № 327 за 2008 рік ), зареєстрованому в реєстрі за номером 2 - 246, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із: жилого будинку літ. «А»., камінь бут, загальною площею 44,1 м. кв., жилою площею 34,5 м. кв., при ньому є сараї літ. «Б», «Д», «З», літні кухні літ. «В», літ. «Г», туалет літ. «Е», душ літ. «Ж», навіс літ. «І», огорожа № 1, 3, приміщення № 4, 5, мостіння № 1. Вказане майно належало на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області 12 червня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 25 січня 2007 року № 8, дублікат якого виданий 17 вересня 2008 року Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області та зареєстрований в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 1761 в книзі № 7 і електронним реєстраційним номером в Реєстрі прав власності на нерухоме майно номер 19181094. Вартість вказаного спадкового майна складає 112 587 грн. Вважає, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14 березня 2014 року, видане державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєвою Т.В. 14 березня 2014 року, [PERSON], після смерті [PERSON] , рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року, зареєстроване в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації за номером 14868907 підлягають визнанню недійсними з наступних підстав. Згідно рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року визнане право власності на жилий будинок, розташований по [ADDRESS] за [PERSON]. Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадковим майном є об єкти нерухомого майна, в тому числі і споруди, право власності на яке не визнане сільською радою за [PERSON] згідно рішення № 8 від 25 січня 2009 року. Так, крім жилого будинку по [ADDRESS] маються будівлі нерухомого майна: літня кухня літ. «В» -фундамент камінь/бут., літня кухня літ. «Г» -фундамент камінь/бут., сарай літ. «Б»-фундамент камінь/бут, сарай «Д»-фундамент камінь/бут. Літня кухня літ. "В" складається із жилих кімнат, кухні, а також обладнана газовим опаленням, загальною площею 47, 5 м. кв., що надає їй статусу жилого приміщення. Враховуючи, що рішенням виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради № 8 від 25 січня 2007 року визнане право власності не на всі об`єкти нерухомого майна, які розташовані по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області, слід рахувати, що літня кухня літ. «В» -фундамент камінь/бут., літня кухня літ. «Г» -фундамент камінь/бут., сарай літ. «Б»-фундамент камінь/бут, сарай «Д»-фундамент камінь/бут. не ввійшли в склад спадкової маси та є майном, що не належить спадкодавцю на підставі рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року, а таким чином не охоплені заповітом. Посилаючись, як на підставу виникнення права власності на нерухоме майно на ім`я спадкоємиці [PERSON] по [ADDRESS] на рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сідльської ради № 8 від 25 січня 2007 року , [PERSON] та державний нотаріус Алпеєва Т.В., не звернули уваги на те, що вищезазначеним рішенням визнане право власності тільки на жилий будинок, а не на всі об`єкти нерухомого майна, зазначеного в свідоцтві про право на спадщину за заповітом. Так, відповідно до п. 1.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 27 травня 2004 року № 36/5 ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України18 лютого 2002 року за № 157/6445, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном. Згідно п. 1.6 зазначеного Тимчасового положення, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею. Згідно п. 6.1 зазначеного Тимчасового положення, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності: а) місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування: фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. У відповідності до п. 1 делегованих повноважень, наданих виконавчому комітету сільської ради ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на момент винесення рішення № 8 від 25 січня 2007 року прийняття в експлуптацію закінчених будівництвом об'єктів було віднесено до компетенції виконавчого комітету сільської ради та здійснювалося в порядку, встановленому законодавством. Прийом в експлуатацію жилого будинку та об`єктів нерухомого майна по [ADDRESS] не здійснений. По зазначеним підставам, в силу того, що жилий будинок та об`єкти нерухомого майна по [ADDRESS] не були прийняті в експлуатацію, рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року є незаконним, а так як і на день смерті [PERSON] зазначене майно не було прийнято до експлуатації, то і права власності у [PERSON] на нього не виникло. На підставі рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року, [PERSON] видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно у виді жилого будинку, розташованого по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області від 25 січня 2007 року також слід визнати недійсним. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину, виданого на ім`я [PERSON] 14 травня 2014 року, зазначене майно належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області 12 червня 2007 року на підставі рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року, дублікат якого виданий 17 вересня 2008 року Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого в Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1761 в книзі № 7 та електронним реєстраційним номером в реєстрі прав власності на нерухоме майно №19181094. Оригінал цього свідоцтва відсутній, а отже відсутні і підстави для видачі дубліката в зв`язку з його втратою, а саме оголошення в засобах масової інформації. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так як вищезазначене нерухоме майно не було прийняте в експлуатацію, а право власності на нього оформлено на підставі дубліката вищезазначеного рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області та визнане тільки на жилий будинок, то в склад спадщини вищезазначені будівлі не входить. Таким чином, рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сідльської ради № 8 від 25 січня 2007 року на підставі якого виданий дублікат свідоцтва про право власності на ім`я [PERSON] є незаконним, що тягне за собою недійсність свідоцтва про право на спадщину на майно за заповітом у [PERSON] Посилаючись на вищезазначене та ст. ст. 331, 1301 ЦК України, просив визнати недійсним рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок, господарські споруди та будівлі від 12 червня 2008 року, виданого на ім`я [PERSON] на жилий будинок, розташований по [ADDRESS], зареєстрованого в Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1761 в книзі № 7 та електронним реєстраційним номером в реєстрі прав власності на нерухоме майно №19181094. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], видане державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної кантори Херсонської області Алпеєвою Т.В. 14 березня 2014 року ( спадкова справа № 327 за 2008 рік ), зареєстрованому в реєстрі за номером 2 - 246, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із: жилого будинку літ. «А»., камінь бут, загальною площею 44,1 м. кв., жилою площею 34,5 м. кв., при ньому є сараї літ. «Б», «Д», «З», літні кухні літ. «В», літ. «Г», туалет літ. «Е», душ літ. «Ж», навіс літ. «І», огорожа № 1, 3, приміщення № 4, 5, мостіння № 1. В ході судового засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали та надали суду заперечення в яких вказали, що позивач в позовній заяві зазначив, що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом нотаріусом було начебто незаконно включено до складу спадкової маси господарські будівлі і споруди, які знаходяться на території житлового будинку та які не зазначені в свідоцтві про право власності на нерухоме майно. Однак, позивач свідомо чи несвідомо замовчує той факт, що в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 17 вересня 2008 року зазначено, що житловий будинок по [ADDRESS] в цілому складається з житлового будинку та надвірних будівель і споруд. Також, відповідно до ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно до ст. 187 ЦК України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. З вищезазначеного вбачається, що при переході права власності на житловий будинок в складі якого с допоміжні будівлі і споруди, тобто складові головної речі, до набувача переходить і право власності на всі допоміжні об'єкти, які призначенні для обслуговування головної речі в силу принципу, закріпленого в ст. 186 ЦК України, згідно якого приналежність слідує за головною річчю. Таким чином, нотаріус цілком законно і обґрунтовано оформив свідоцтво про право на спадщину за заповітом, включивши до складу спадкової маси усі об'єкти, розташовані на території вищезазначеного житлового будинку. Однією з підстав для оскарження рішення органу місцевого самоврядування позивач зазначає відсутність доказів про введення спірного будинку в експлуатацію. Однак, в даному випадку слід звернути увагу на той факт, що згідно технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS], останній побудований в 1960 році. В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-1V від 01.07.2004 року, державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради. Крім того, відповідно до п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року:«Погосподарські книги с особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо». Таким чином, згідно законодавства, яке було чинним на момент будівництва зазначеного житлового будинку, останнім не передбачалося введення його в експлуатацію, а записи в по господарських книгах визнавалися правовстановлюючими документами та свідчили про закінчення будівництва. Проте, з таким висновком погодитися не можна, так як, відповідно до п. 6.4 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, для отримання дубліката свідоцтва чи витягу подається заява, якій передує опублікування в пресі повідомлення про недійсність викрадених, загублених, пошкоджених свідоцтв про право власності чи витягів про реєстрацію прав. БТІ перевіряє належність заявленої вимоги відомостям з Реєстру прав та оформлює дублікат свідоцтва чи витягу. З огляду на те, що після смерті [PERSON] було втрачено оригінал свідоцтва про право власності па житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] відповідач подав оголошення у пресу про втрату та звернувся до БТІ із заявою про видачу дублікату. Таким чином, дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно видано з дотриманням процедури, а саме, реєстрація права власності за [PERSON] була проведена на підставі оригіналу свідоцтва, яке й було втрачено. Крім того, вважають, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, так як йому ще в 2008 році було відомо про наявність оскаржуваного рішення, так як в процесу оскарження заповіту ним долучались до матеріалів справи копії правовстановлюючих документів на спірний жилий будинок. З огляду на викладене, просили в задоволенні позову відмовити. Представник Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області Негуляєв М.А. позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року прийняте відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в редакції, яка діяла на час подання [PERSON] заяви про визнання за нею права власності на належну їй домобудівлю. На підставі зазначеного рішення, [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок. Також, вважає, що дублікат свідоцтва на ім`я [PERSON] про право власності на житловий будинок виданий на законних підставах, а тому в задоволенні позову просив відмовити. Третя особа: завідувач Білозерської державної нотаріальної контори Херсонської області Алпеєва Т.В. в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи зі слідуючого: Відповідно до ст. 24 ч. 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Так, 25 січня 2007 року виконавчим комітетом Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області було прийняте рішення № 8 "Про видачу свідоцтв про право власності", відповідно до якого, виконавчий комітет на підставі ст. ст. 31, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", розглянувши заяву [PERSON] на підставі записів в погосподарській книзі № 7, особовий рахунок № 575 за 2006-2010 роки вирішив визнати [PERSON] власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області. Згідно ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", що діяв на час прийняття рішення № 8 від 25.01.2013 року, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форми власності. 12 червня 2007 року [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року, було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, в якому зазначено, що нерухоме майно складається з житлового будинку та надвірних будівель і споруд. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер витягу 14868907), сформованого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 12 червня 2007 року, (оригінал якого зберігається в інвентарній справі № 35556 Херсонського державного бюро технічної інвентаризації), об`єкт нерухомості: будинок житловий з надвірними будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області, що належить [PERSON] згідно свідоцтва про право власності /САВ 205024 / 12.06.2007 року, виданого на підставі рішення Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 25 січня 2007 року № 8, зареєстрований 12 червня 2007 року за № 19181094, номер запису 1761 в книзі 7. Відповідно до оцінювального акту, який був складений 25 травня 2007 року та зберігається в інвентарній справі № 35556 Херсонського державного бюро технічної інвентаризації за адресою с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області були оцінені жилий будинку літ. «А»., прибудова літ. "а" погріб п/д літ."В", господарсько-побутові будівлі літ. «Б», «Д», «З», «В», «Г», «Е», «Ж», . «І», огорожа, ворота, трубопровід, колодязь інженерних мереж, басейн для збору води, вимощення. Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) [PERSON] померла [INFO] року. Таким чином, відповідно до зазначених документів [PERSON] на день своєї смерті була власником домобудівлі, розташованої по [ADDRESS], яка складалася із об`єктів зазначених в оцінювальному акті від 25 травня 2008 року та технічному паспорті на жилий будинок індивідуального жилого фонду, складеному 25 травня 2007 року Херсонським бюро технічної інвентаризації. Крім того, як вбачається із вищезазначеного технічного паспорта, як жилий будинок так і господарсько-побутові будівлі були збудовані в 1950-1960 роках. В свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 17 вересня 2008 року зазначено, що житловий будинок по [ADDRESS] в цілому складається з житлового будинку та надвірних будівель і споруд. Також, відповідно до ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно до ст. 187 ЦК України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. З вищезазначеного вбачається, що при переході права власності на житловий будинок в складі якого є допоміжні будівлі і споруди, тобто складові головної речі, до набувача переходить і право власності на всі допоміжні об'єкти, які призначенні для обслуговування головної речі в силу принципу, закріпленого в ст. 186 ЦК України, згідно якого приналежність слідує за головною річчю. Як вбачається із тексту рішення виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 8 від 25 січня 2007 року, рішення про про видачу свідоцтва про право власності [PERSON] було прийняте на підставі її заяви, у відповіднолсті до Закону України "Про місце самоврядування в Україні" та записів в погосподарській книзі № 7, особовий рахунок № [NUMBER] за 2006-2010 роки. В своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що "Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі. й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, суд, вважає, що підстав для скасування рішення Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 25 січня 2007 року № 8 про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області не вбачається. Одначасно, суд, вважає, що і вимоги позивача, щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на жилий будинок, господарські споруди та будівлі від 12 червня 2008 року, виданого на ім`я [PERSON] на жилий будинок, розташований по [ADDRESS] Білозерського району Херсонської області, зареєстрованого в Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1761 в книзі № 7 та електронним реєстраційним номером в реєстрі прав власності на нерухоме майно №19181094 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 8.6. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції № 7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (яке діяло на момент видачі дубліката свідоцтва про право власності на жилий будинок, господарські споруди та будівлі від 12 червня 2008 року на ім`я [PERSON] на жилий будинок, розташований по [ADDRESS], у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності органом, який проводив оформлення права власності на нерухоме майно, за заявою власника (власників) або уповноваженої ним (ними) особи, до якої додається опубліковане в пресі повідомлення про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності, видається дублікат свідоцтва про право власності. За дорученням органів місцевого самоврядування та інших органів, які проводять оформлення права власності, БТІ можуть здійснити необхідні підготовчі заходи для видачі дубліката свідоцтва про право власності, у тому числі здійснення перевірки належності заявленої вимоги відомостям з Реєстру прав. На дублікаті свідоцтва про право власності обов'язково зазначається його номер, а до Реєстру прав вносяться відомості про втрату або зіпсування оригіналу свідоцтва та про видачу його дубліката. Як вбачається із дубліката свідоцтва про право власності на ім`я [PERSON], який був виданий на підставі законного рішення ограну місцевого самоврядування та який зберігається в інвентаризаційній справі № 35556 Херсонського державного бюро технічної інвентаризації на даному дублікаті зазначений його номер, а до Реєстру прав внесені відомості про втрату оригіналу свідоцтва та про видачу його дубліката. Таким чином, позовні вимоги є необгрунтованим та такими що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed