Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернувся до суду з даним позовом, в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», посилаючись на порушення відповідачем умов договору оренди про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою, який укладено між відповідачем та ДП «Вищедубечанське лісове господарство», яке полягає у порушенні п.22 вказаного Договору , а саме, що [PERSON] встановила на лісовій ділянці паркан влаштований із металевих стовпів з металопрофільним заповненням з влаштуванням монолітного залазобетонного фундаменту без погодження зі стороню договору - ДП "Вищедубечанське лісове господарство". На підставі наведеного, позивач просить суд розірвати договір про довгострокове тимчасове користування лісовою ділянкою від 01.10.2013року, укладений між ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та [PERSON], повернути ДП «Вищедубечанське лісове господарство» лісову ділянку, площею 0,28га., яка розташована у виділі № 4 кварталу №155 Пірнівського лісництва (кадастровий номер земельної ділянки в межах якої розташована лісова ділянка: 3221884000:33:027:0902) на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області та зобов'язати [PERSON] привести у первинний стан дану лісову ділянку на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області. В судовому засіданні прокурор Годлевська А.В. позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представники Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» у судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позов підтримали та просили розглянути справу у їх відсутності (а.с.65-67,46 відповідно). Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, надавши суду письмові заперечення, в яких вказав, що умови договору довгострокового тимчасового користування змельною ділянкою виконуються належним чином. Відповідачем не було завдано будь-якої шкоди , а навпаки її дії спрямовані на здійснення благоустрою даної території для подальшого використання у рекреаціних цілях. Крім того, зазначив, що лісокорситувачем було замовлено та виготовлено Проект благоустрою території , що знаходиться в межах Лебедівської сільської ради Вишгородського району , який погоджений з Головним архітектором Вишгоросдкього району та з ДП "Вищедубечанське лісове господарство", а тому просить відмовити у задоленні позову. Вислухавши пояснення прокурора, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до приписів ст.18 ЛК України, об'єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт. Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 24.09.2013р. № 366 виділено відповідачці лісову ділянку площею 0,28 га. у дострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей, що знаходиться у постійному користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» (Пірнівське лісництво, квартал 155) та розташований на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області. На підставі вказаного розпорядження, 01.10.2013 року між ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та [PERSON] укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовими ділянками №32, який 23.10.2013р. зареєстровано в Київському обласному управлінні лісового та мисливського господарства за № 22. Відповідно до умов договору довгострокового тимчасового користування лісовими ділянками [PERSON] надано у довгострокове тимчасове користування лісову ділянку з метою використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей у виділі №4 кварталу №155 Пірнівського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство», яка знаходиться на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області без вилучення її у постійного землекористувача ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та без зміни цільового призначення. Згідно умов договору дострокового тимчасового користування лісовими ділянками від 01.10.2013р., умови якого погоджені сторонами договору, [PERSON] зобов'язана зокрема проводити використання лісової ділянки у порядку, визначеному цим договором та законодавством; дотримуватися норм лісового, екологічного, земельного законодавства України, протипожежних, санітарних правил, а також правил техніки безпеки та охорони праці. Згідно п.22 вказаного Договору відповідач [PERSON] має право за погодженням із Стороною 1 - ДП "Вищедубечанське лісове господарство" в установленому порядку зводити тимчасові будівлі , споруди, паркани та інші споруди лінійного типу , необхідні для ведення господарської діяльності. (а.с.10). Як вбачається з припису від 12.05.2014р. №26, виданих ДП «Вищедубечанське лісове господарство», відповідач використала земельну ділянку для зведення паркану без відповідно затвердженого проекту благоустрою, погоджень та дозволів. Відповідно до п.2 ч.1 ст.20 ЛК України, тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право, за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності. Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Відповідно до ст.25 ЗУ «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.ст. 598,653 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема в разі розірвання договору; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 статті 22 ЛК України встановлено підстави припинення права користування лісами, зокрема використання лісових ресурсів способами, які завдають шкоду навколишньому природному середовищу, не забезпечують збереження оздоровчих, захисних та інших корисних властивостей лісів, негативно впливають на їх стан і відтворення. Кореспондується вказана вище норма закону і в Правилах використання корисних властивостей лісів, що затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства за №502 від 14 серпня 2012 року. Так, пунктом 5.6 даних Правил визначено, що при використанні корисних властивостей лісів не допускається пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву та ґрунтів, засмічення та забруднення виділеної лісової ділянки та прилеглої до неї території. У п. 6.4 цих же Правил вказано, що спорудження тимчасових будівель і споруд, у тому числі лінійного типу, необхідних для ведення господарської діяльності, здійснюється за погодженням з постійними лісокористувачами (власниками лісів). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Твердження представника відповідача про те, що відповідач не порушує умови договору та погодила проект благоустрою території зі стороною договору, є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом, оскільки вказанаий проект благоустрою був замовлений [PERSON] лише в липні 2014 року та погоджений з ДП "Вищедубечанське лісове господарство" в листопаді 2014 року, тобто після встановлення паркану, що і було підтверджено в судовому засіданні представником відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення - земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням та всупереч цілям, передбаченим договором в порушення вимог лісового та цивільного законодавства, що порушує права власника - держави та інтересах постійного землекористувача - ДП «Вищедубечанське лісове господарство», а отже даний договір підлягає розірванню, а земельна ділянка площею 0,28 га підлягає поверненню до ДП «Київське лісове господарство». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved