Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом та заявленою в ньому вимогою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни від 07.02.2020 року зареєстрований в реєстрі за номером 642. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між нею та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2008729258 від 16.05.2014 р. на загальну суму кредиту 75 271,17 грн. із процентною ставкою 0,01 % річних строком сплати 60 місяців, починаючи з 16.05.2014р. по 16.05.2019р. 07.02.2020 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна вчинила виконавчий напис № 642 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості з такими складовими: заборгованість за тілом кредиту - 67 699,83 грн.; заборгованість за відсотками - 21 674,82грн.; за вчинення виконавчого напису - 400,00 грн. На виконання зазначеного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Євген Сергійович 21.02.2020 р. відкрив виконавче провадження ВП №61360133 щодо примусового виконання. Про всі вищевказані дії позивач дізналася лише 15.05.2020 р., коли отримала постанову про арешт майна боржника, винесену приватним виконавцем Осельським Є.С. 07.04.2020 р. На переконання позивача, виконавчий напис приватного нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни №642 від 07.02.2020 року вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому він має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Як зазначається позивачем, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Однак, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. не перевірила безспірність вимог банку, чим порушив ч. 1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки повідомлення про вручення вимоги про усунення порушень, направленої від ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Праймс Альянс» на ім`я [PERSON] підтверджено не було. Крім того стягувачем за виконавчим документом на теперішній час є ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», з яким позивач не укладала жодних договорів, не отримувала листів про зміну сторони у договорі та нових реквізитів для сплати заборгованості за вказаним кредит, а отже не згодна з нарахованою сумою заборгованості у розмірі, який визначив стягувач, вважає дану заборгованість по кредитному договору спірною. На переконання позивача, вказані обставини виключають безспірність вимоги по стягненню боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач також вказує, що відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначається позивачем, кредитний договір № 2008729258, укладений 16.05.2014 р., нотаріально не посвідчений, а був укладений позивачем з ПАТ «ОТП Банк» в простій письмовій формі. Оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Позивач не скористалася правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву зазначив, що 16.05.2014 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2008729258, у відповідності до якого остання отримала кошти у розмірі 75271 грн. 17 коп. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору утворилася кредитна заборгованість. Відповідно до п. 3.6 кредитного договору банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі. На підставі цього, 13.06.2016 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Позивача за Кредитним договором №2008729258 від 16.05.2014. Після укладання даного договору «ОТП Банк» було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором. В подальшому, 29.01.2019 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до позивача за Кредитним договором №2008729258 від 16.05.2014 та 28.02.2019 позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором №2008729258 від 16.05.2014. Отже, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №2008729258 від 16.05.2014 року. Спростовуючи доводи позивача щодо неповідомлення її про заборгованість, про зміну сторони та про нові реквізити для оплати, відповідач зазначає наступне. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 05 липня 2017 р. у справі №6-887цс17, з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.1.1, 1.2 гл. 16 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р., для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості. У відповідності до п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій, Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. У відзиві зазначається, що 28.02.2019 на адресу позивача, що вказана в кредитному договорі ( [ADDRESS] ), було відправлено вимогу пре погашення заборгованості та повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань. Даною вимогою позивача було повідомлено про наявну заборгованість відповідно до зазначеного договору і про необхідність її погашення протягом 30-ти календарних днів або запропоновано зв`язатися з новим кредитором для узгодження подальшої сплати кредиту на вигідних умовах. Також [PERSON] було проінформовано про наміри ТОВ «ФК «Прайм Альянс» стягнути заборгованість у позасудовому порядку, якщо протягом встановленого строку вимога залишиться без задоволення. Відправлення вимоги можна підтвердити списком №16029-2-182-94 згрупованих поштових відправлень цінних листів з описом вкладень та квитанцією про оплату з Укрпошта. Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постоловою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чеку розрахункова квитанція тощо). Згідно з вказаних Правил розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку. Відповідач вказує, що Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 у справі №820/1186/17 зазначив, що належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень позовної заяви з додатками відповідачу та третім особам є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Відповідач на, що «Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу». Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.07.2019 року у справі №916/3006/17 та від 12.03.2020 року у справі №754/7994/17-ц. На переконання відповідача, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» належним чином та у відповідності до норм законодавства повідомляло позивача про наявну заборгованість та про необхідність у її оплаті. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю. У запереченнях на відзив відповідача позивач зазначила, що у відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що 16 травня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено Кредитний договір № 2008729258, у відповідності до якого остання отримала кошти та він (відповідач) 29 січня 2019 року набув права нового кредитора за вказаним кредитним договором. Відповідач наполягає, що вказане підтверджується договорами факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 та № 29/01/19-2 від 29.01.2019 р., які відповідач при цьому не надає до відзиву на позовну заяву, а тільки посилається на дані документи, попри того, що згідно ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2020 р. дані угоди було витребувано у відповідача, як докази по даній цивільній справі. Таким чином, доказів, що саме відповідач набув право нового кредитора до позивача відповідачем не надано. Також відповідач додає до відзиву копію кредитного договору №2008729258 від 16.05.2014 р., але при цьому з незрозумілих причин не додає додаток до договору, а саме, додаток №1 до договору «Графік платежів» який відповідно до п. 1.2.1 вказаного договору є його невід`ємною частиною, який суттєво впливає на факт, що сума заборгованості не є безспірною, тому що відповідно до вказаного пункту договору сторонами встановлено щомісячне погашення кредиту. Далі відповідач вказує, що на підставі зазначеного договору, 28.02.2019 року позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення права вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, при цьому відповідачем не додано на підтвердження копії повідомлення про відступлення права вимоги та опис цінного листа з доказами його направлення позивачу, тобто посилання на вказане відповідачем не підтверджено. Відповідач також посилається, що ним на адресу позивача зазначеному в кредитному договорі було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості у строк 30 календарних днів з моменту отримання даної вимоги та що дане відправлення підтверджується списком № 16029-2-182-94 (при цьому відправником зазначено ТОВ «Дірект Технолоджі», яке є інша юридична особа) згрупованих поштових відправлень цінних листів з описом вкладень та квитанцією про оплату з Укрпошта. Також вважає, що підтвердженням належного повідомлення боржника у разі відправлення згрупованих поштових відправлень є розрахунковий документ і копія списку відправлень. Наголошує суду з усією відповідальністю, що ніяких листів позивачем не отримувалося, а також вважаю, що світлокопія списку та додана квитанція до нього не є доказом, оскільки ума відправлень відповідно до списку складає 606,25 грн., а додана до неї квитанція (фіскальний чек) на суму 32336 грн., крім того у списку відсутні номери поштових штрих кодів, відповідно до яких можливо встановити відправлення чи отримання листа сторонами. Отже, висновок відповідача стосовно того, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право вимоги до [PERSON] відповідно до укладеного Договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 та відразу ж належним чином повідомлена позивач про відступлення прав вимоги та про наявну заборгованість та необхідність її сплати, направивши на адресу позивача повідомлення про відступлення прав вимоги та вимогу про погашення заборгованості, є хибним, оскільки до відзиву не додано належних доказів. З наведеного відповідачем банк відступив право грошової вимоги 13.06.2016 до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за договором факторингу № 13/06/2016. При цьому відповідач надає таблицю заборгованості за кредитним договором із якої видно, що тіло кредиту - 67699,83грн., відсотки 21674,82 грн. а загальна сума заборгованості - 89374,65грн. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та неустойки у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалось. Як зазначається позивачем, документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Відповідно до ст. 88 Закону та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості ТОВ «Прайм Альянс» мало б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати. Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні, Постанови правління НБУ № 566, Постанови правління НБУ № 174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін. Таким чином, відповідачем не надано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Документально відповідачем вказане не підтверджено. Позивач вказує, що як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Кравець О.О. не врахувала та не перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останньою суду не надано. Треті особи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що 07.02.2020 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №642, яким пропонується стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , на користь ТОВ «Прайм Альянс», код ЄДРПОУ 41677971, заборгованість за кредитним договором №2008729258 від 16 травня 2014 року за період з 29.01.2019 по 31.01.2020 у розмірі 89374,65 грн. та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 400,00 грн. (а.с. 10). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61360133 від 12.03.2020, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №642 від 07.02.2020 (а.с.12). Процесуальні дії у справі наступні: - ухвалою суду від 29.05.2020 р. за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за ВП №61360133, розпочатого за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни від 07.02.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 642, за яким стягнуто заборгованість з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Прайм Альянс» в сумі 89 774,65 грн. (а.с. 44). - ухвалою суду від 03.06.2020 р. за клопотанням представника позивача витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни (04201, м. Київ, вул. Малиновського, 27/23) документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 642 від 07.02.2020 р., а саме: заява про вчинення виконавчого напису, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором №2008729258 від 16.05.2014 р., виписки з рахунків (в завірених копіях); витребувано Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77) договір про відступлення права вимоги боргу за кредитним договором №2008729258 від 16.05.2014 р., укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» (в завіреній копії). Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача - боржника за договором про надання споживчого кредиту від 16.05.2014 р. №2008729258, який був укладений між позивачем та ТОВ «ОТП Банк». Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України "Про нотаріат", наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса". Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ч. 1 ст. 87 вказаного закону). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 87 вказаного закону). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджений Постановою КМУ від 29.09.1999 р. №1172, згідно з якою (п. 2) стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, відбувається за умови допущення боржником прострочення платежів за зобов`язаннями, що випливають з кредитних договорів, та для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою КМУ від 26.11.2014 р. №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» внесені до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (Офіційний вісник України, 1999 р., № 26, ст. 1241, № 45, ст. 2243; 2000 р., № 17, ст. 710), зміни, згідно з якими доповнений перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. (справа № 826/20084/14) у справі за адміністративним позовом [PERSON] та [PERSON] до Кабінету Міністрів України, треті особи: Нотаріальна палата України, [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Альфа-Банк» про визнання нечиними та скасування п. 1 та п. 2 Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року, визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Дана постанова набрала законної сили 22.02.2017 р. Таким чином, є слушними доводи позивача щодо того, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Постанова КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 р. Редакція від 29.11.2001 р. передбачає, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16 та 18 ЦК України та ст.ст. 50, 87 та 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Таким чином, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1 та 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному вище Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на наведене, та виходячи із встановлених судом фактів, оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням процедури його вчинення: у відсутності оригіналу нотаріально посвідченої угоди, відтак, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача. Виходячи з вищенаведеного, суд не бере до уваги будь-які інші доводи і заперечення відповідача, оскільки вони спростовуються вищевикладеними висновками суду, тому вочевидь порушення пав позивача з боку відповідача, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України). Щодо розподілу судових витрат, то оскільки позов задоволений повністю, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору (за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову) у розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір», підлягають стягненню в повному обсязі з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved