overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою [INFO] року [PERSON], яку вказує як свою матір, мотивує вимоги тим, що в свідоцтві про її народження по-батькові матері зазначене "[PERSON]", а в свідоцтві про смерть матері - "[PERSON]". Мати мала право на земельну частку (пай) розміром 1,63 в умовних кадастрових га у землі Новосілківської спілки власників селянських господарств. Відповідно сертифіката на земельну частку (пай), по-батькові матері - також вказано "[PERSON]". Встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для оформлення спадщини. Іншим шляхом встановити факт родинних відносин неможливо. Під час судового розгляду заявник вимоги підтримала по мотивам, викладеним у заяві, прохала встановити факт родинних відносин між нею та її матір"ю [PERSON] в зв'язку з необхідністю офрмлення спадщини після смерті матері. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви визнає, заперечень не має. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили що добре знає сім'ю заявниці, заявниця є донькою померлої [PERSON] Вислухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого. Відповідно до паспорта громадянина України заявниці, вона - [PERSON], [INFO]; відповідно до свідоцтва про народження заявниці (до шлюбу [PERSON]), її матір"ю є [PERSON] (а.с.6). [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.3); відповідно до свідоцтва про народження матері заявниці, вона зазначена як "[PERSON]".(а.с.7) Відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай), [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 1,63 в умовних кадастрових га у землі Новосілківської спілки власників селянських господарств. (а.с.10). Враховуючи викладене, факт родинних відносин між заявницею та її матір"ю [PERSON] знайшов своє підтвердження під час розгляду справи. Встановлення даного юридичного факту для заявниці має юридичне значення, а саме є підставою для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме - довідки №306 від 10.04.2014 року на ім'я (російською мовою) [PERSON], довідки №509 від 10.04.2014 року на ім'я (російською мовою) [PERSON] і довідки №308 на ім'я (російською мовою) [PERSON], виданих ВАТ НВФ "Луганські акумулятори". Заявник посилається на те, що він з 10.01.1983 року по 11.12.1989 року працював на Ворошиловградському заводі лужних акумуляторів (нині ВАТ НВФ "Луганські акумулятори"), про що свідчать вищезазначені довідки, проте у вказаних вище документах помилково записане його прізвище на російській мові замість " [PERSON]". Встановлення юридичного факту йому необхідно для того, щоб оформити пенсію. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, просить задовольнити його вимоги. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, вимоги заявника визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки №306 від 10.04.2014 року на ім'я (російською мовою) [PERSON], довідки №509 від 10.04.2014 року на ім'я (російською мовою) [PERSON] і довідки №308 на ім'я (російською мовою) [PERSON], виданих ВАТ НВФ "Луганські акумулятори" заявник з 10.01.1983 року по 11.12.1989 року працював на Ворошиловградському заводі лужних акумуляторів (нині ВАТ НВФ "Луганські акумулятори") (а.с.3,4,5). Згідно ксерокопії паспорту (а.с.6), трудової книжки (а.с.7) прізвище заявника - " [PERSON]". Оскільки матеріали справи свідчать про те, що дійсно на ім'я [PERSON] було видано довідки №306, №308, №509, у суду є підстави для задоволення заяви [PERSON] Задоволення заяви [PERSON] має для нього юридичне значення, оскільки він буде мати можливість оформити пенсію. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

ПАТ " Рівнеобленерго" в особі Березнівського РЕМ звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обгрунтування заявленого позову, покликаються на те, що 17 грудня 2015 року [PERSON] , рухаючись заднім ходом автомобілем марки «Камаз 5320» по вул.. 17-го Вересня в с.Кам»янка Березнівського району , не вибравши безпечної дистанції здійснив наїзд на електроопору № 16 на ПЛ-0,4 кв Л.-1 «Село» від ТП -99, в результаті чого пошкодив її. В зв'язку з чим заподіяно ПАТ " Рівнеобленерго" збитки в сумі 3 570 грн, з яких 02 лютого 2016 року 1000 грн. позивачем було відшкодовано у добровільному порядку. Просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 2 570 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн. Представник позивача Антіпова Р.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задовонні позову. Заслухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 10.12.2015 року, [PERSON] 17 грудня 2015 року, рухаючись заднім ходом автомобілем марки «Камаз 5320» по вул.. 17-го Вересня в с.Кам»янка Березнівського району , не вибравши безпечної дистанції здійснив наїзд на електроопору № 16 на ПЛ-0,4 кв Л.-1 «Село» від ТП -99, в результаті чого пошкодив її. Відповідно до ст.27 Закону України "Про електроенергетику" встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, є зокрема: крадіжка електроенергії; самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку. Згідно ст.. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Ст..22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі , є ,, … втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За ст.1166 ЦК України, шкода завдана неправомірними діями фізичної особи майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. З поданої довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року сума завданих збитків ПАТ " Рівнеобленерго" становить 2506,21грн. Оскільки, 02 лютого 2016 року [PERSON] було відшкодовано 1000 грну добровільному порядку, таким чином, майнова шкода в розмірі 2 570 грн. - підлягає стягненню на користь позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову - 1738 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

17.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно та до досягнення повноліття. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився,однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 6). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина -[PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та відповідачем у справі (а.с.7,11). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріали справи свідчать про те, що сторони проживають разом, відповідач надає незначну матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, але [PERSON], [INFO] перебуває на " Д "обліку, як часто тривало хворіюча дитина, яка потребує великих матеріальних затрат на лікування (а.с. 10 ). Відповідач на тяжкі захворювання не хворіє, працює в локомотивному депо м. Слов*янськ, машиністом електровозу, аліменти нікому не виплачує, інших утриманців не має. Тому суд приходить до висновку про те, що аліменти слід стягувати у грошовій формі в частині від його доходу. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено з 16.01.2014 року у розмірі 1032 грн. на місяць, відносно дитини [PERSON], [INFO] Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітнього сина, а також те, що відповідач хронічними захворюваннями не страждає, інших осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того в порядку ст.ст.3,4 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 гривень, а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20.07.2016 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Державної установи "Житомирський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України" про визнання недійсним наказу від 10.03.2016р. про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Однак, при ухваленні вказаного рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрата, у зв'язку з чим виникла необхідність в ухваленні додаткового рішення суду. Сторони в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися. Причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін в судовому засіданні не є обовязковою. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. [PERSON] при зверненні до суду з позовом було заявлено наступні позовні вимоги: визнання незаконним та скасування наказу № 41-ос від 10.03.2016 року; поновлення її на посаді бухгалтера; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди в сумі 90000грн.. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено мінімальну заробітну плату з 1 січня - 1378 грн. на місяць. З огляду на викладене, за вимогу про стягнення моральної шкоди підлягав сплаті судовий збір в розмірі 551,20 грн. Згідно п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191 ЦПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень статті 88 ЦПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 207 ЦПК. За вказаних обставин, з позивачки в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі КП "СКП "Гуртожиток" та належить до комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] гуртожитку зареєстровані відповідачі. Під час обстеження житлового фонду працівниками КП "СКП "Гуртожиток" встановлено, що відповідачі не проживають в спірній кімнаті з 2013 року. Наявна заборгованість за користування вказаною кімнатою. Посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, позивач просив задовольнити позов. Позивач надав заяву, згідно якої підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу у відсутність його представника. Відповідачі в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явилися, про день, час, місце розгляду справи сповіщені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Треті особи надали заяви про розгляд справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі КП "СКП "Гуртожиток" та належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва. Згідно довідки КП "СКП "Гуртожиток" № 2164 від 15.10.2015 року відповідачі зареєстровані в кімнаті [ADDRESS], але з 2013 року не проживають у вказаній кімнаті, що підтверджено актом комісії КП "СКП "Гуртожиток" від 08.01.2013 року. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов обгрунтованим, тому відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

У березні 2014 року Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" (далі - КП "Броваритепловодоенергія", Підприємство) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь із [PERSON] заборгованість по оплаті наданих послуг з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 серпня 2009 року по 01 січня 2014 року в розмірі 7223 грн. 76 коп., посилаючись на те, що протягом вказаного періоду відповідач кошти за надані послуги не сплачує. Представник позивача Матвієць Л.Є. у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є уповноваженим власником квартири [ADDRESS]. Зареєстрована та проживає у цій квартирі разом із сестрою [PERSON]. Відповідно до розрахунку за період з 01 серпня 2009 року по 01 січня 2014 року заборгованість по оплаті наданих у дану квартиру послуг з централізованого опалення та підігріву води, враховуючи субсидію, становить 7223 грн. 76 коп. Згідно із ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Виходячи з наведеного вище, відповідач [PERSON] як уповноважений власник квартири [ADDRESS] зобов'язана оплачувати надані у вказану квартиру послуги з теплопостачання в установлені строки та порядку. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Підприємства ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позовної заяви позивач КП "Броваритепловодоенергія" сплатило судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню на його користь із відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

У грудні 2013 року Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" (далі - КП "Броваритепловодоенергія", Підприємство) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість по оплаті наданих послуг з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 лютого 2009 року по 01 травня 2013 року в розмірі 7078 грн. 91 коп., посилаючись на те, що протягом вказаного періоду відповідач кошти за надані послуги не сплачує. Представник позивача Матвієць Л.Є. у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає разом із малолітніми дітьми у квартирі [ADDRESS]. Згідно із розрахунком [PERSON] має заборгованість по оплаті наданих у дану квартиру послуг з централізованого опалення та підігріву води за період з 01 лютого 2009 року по 01 травня 2013 року в розмірі 7078 грн. 91 коп. У п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За змістом ст. ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Виходячи з наведеного вище, [PERSON] як споживач житлово-комунальних послуг повинна оплачувати надані їй послуги у встановлені законом строки та порядку. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] не оплачує надані послуги з централізованого опалення і підігріву води, суд дійшов висновку, що позов Підприємства ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Також згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 71924,69 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн.. В судове засідання представник позивача будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи не прибув, проте в позовній заяві зазначив, що розгляд справи можливий за його відсутноті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON], 08.10.2014 року був укладений кредитний договір №Р25.120.79736. Згідно з умовами кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 47480 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Крім того, згідно довідки за вих.№81/154-24/05 від 24 травня 2016 року виданої ПАТ "Ідея Банк" встановлено, що у позичальника [PERSON] кредит за кредитним договором №Р25.120.79736. від 08.10.2014 року станом на 24.05.2016 року погашено в повному об"ємі. Кредит закрито. Таким чином, оскільки зобов"язання [PERSON] за кредитним договором № №Р25.120.79736. від 08.10.2014 року перед ПАТ "Ідея Банк" припинено то позовні вимоги ПАТ "Ідея Банк" про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed