Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ТДВ "Міжнародна страхова компанія", в якому просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 125526 грн., та з відповідача на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 81291,18 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що 05.01.2021 року на 152 кілометрі траси Суми-Полтава в бік смт Опішня Зіньківського району Полтавської області за участі автомобіля Peugeot, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та ЗАЗ Lanos, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби. Крім того, у вказаній ДТП [PERSON] та [PERSON] , яка перебувала у автомобілі ЗАЗ на пасажирському сидінні, отримали тілесні ушкодження. За фактом скоєної пригоди внесено відомості до ЄРДР за № 12021170160000003 про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно матеріалів вказаного кримінального провадження [PERSON] порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 06.04.2021 року було звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТДВ "Міжнародна страхова компанія" згідно полісу № 200021298. В результаті ДТП від 05.01.2021 року позивачу [PERSON] спричинено матеріальну шкоду в зв`язку з пошкодженням автомобіля у розмірі 140540 грн. Крім того, [PERSON] отримала тілесні ушкодження, що вимагало тривалого лікування та реабілітації, вартістю 81291,18 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.09.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.09.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, надали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності. Також зазначили, що у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідно до п. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник ТДВ "Міжнародна страхова компанія" в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є власником ЗАЗ Lanos, р.н. [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2021 року на 152 кілометрі траси Суми-Полтава в бік смт. Опішня Зіньківського району Полтавської області за участі автомобіля Peugeot, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ЗАЗ Lanos, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021170160000003 від 05.01.2021 року встановлено, що за фактом ДТП від 05.01.2021 року відносно [PERSON] внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування № 12021170160000003 за ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 06.04.2021 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченої [PERSON] з потерпілими [PERSON] та [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Peugeot 301 [PERSON] застрахована у ТДВ "Міжнародна страхова компанія", поліс № 200021298, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 130000грн, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 260000грн., розмір франшизи складає 2500 грн. Відповідно до звіту № 342 про оцінку майна автомобіля ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] встановлено, що в результаті ДТП від 05.01.2021 року вартість матеріального збитку становить 140540,00 грн. 29.04.2021 року [PERSON] звернулась до керівника ТДВ "Міжнародна страхова компанія" з заявою про здійснення страхової виплати, а саме: вартість лікування у розмірі 79269,35 грн. 16.07.2021 року [PERSON] звернулась до голови комісії з припинення ТДВ "Міжнародна страхова компанія" з заявою, в якій просила виплатити їй страхове відшкодування, яке полягає у вартості лікування, що складає 81291,18 грн., моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати, що складає 3963 грн., вартості матеріального збитку автомобіля Lanos, д.н.з. [NUMBER] , що складає 125526 грн. Згідно виписки № 223 із медичної карти стаціонарного хворого встановлено, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 06.01.2021 року по 28.01.2021 року з діагнозом: політравма, закриті скалкові внутрішньосуглобові переломи обох гомілок зі зміщенням уламків. З переломом правої ключиці зі зміщенням. ЗТГК. Переломи ІІ, ІІІ ребер справа. Забій обох легень. Післятравматичний пульмоніт. ІХС: Дифузний кардіосклероз. СН0ст. Згідно виписки № 790 із медичної карти стаціонарного хворого встановлено, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 01.07.2021 року по 09.07.2021 року з діагнозом: стан після політравми. Закриті скалкові переломи внутрішньо-суглобові в/3 обох гомілок зі зміщенням уламків. З/перелом правої ключиці зі зміщенням. ЗТГК. Переломи ІІ, ІІІ ребер справа. ІХС: Дифузний кардіосклероз. СНо. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 460027 встановлено, що [PERSON] з 12.10.2021 року встановлено інвалідність третьої групи строком до 01.11.2022 року. Згідно копій листків непрацездатності та довідок про тимчасову непрацездатність, доданих до матеріалів справи, підтверджується втрата працездатності [PERSON] за період з 06.01.2021 року по 08.10.2021 року. Згідно копій товарних чеків, фіскальних чеків, квитанцій, видаткових накладних, що містяться в матеріалах справи, витрати [PERSON] на лікарські препарати та на реабілітаційні засоби за період з 06.01.2021 року по 08.10.2021 року складають загальну суму у розмірі 79199,43 грн. (а.с. 18-32). Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною першою\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), який зводиться до наступного. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).\~Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до положень ст. ст. 24, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.п. 35.1., 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Приписами ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Статтею 78 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2\~ст. 79 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд зауважує, що позивачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту його звернення до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" з заявою про здійснення страхового відшкодування, а тому у суду відсутні підстави вважати, що страховиком пропущено передбачений ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у його виплаті. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, приймаючи до уваги що матеріали справи не містять підтвердження звернення [PERSON] до ТДВ "Міжнародна страхова компанія" з заявою про виплату страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 125526 грн. на користь [PERSON] є передчасними, а тому задоволенню не підлягають. При цьому, позивачем [PERSON] доведено, що 29.04.2021 року та додатково 16.07.2021 року вона зверталась до ТДВ "Міжнародна страхова компанія" з заявами про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю, протягом 90 днів страховиком страхове відшкодування не виплачено, рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування не прийнято, а тому суд дійшов висновку про порушення відповідачем приписів ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також суд зазначає, що копіями товарних чеків, фіскальних чеків, квитанцій, видаткових накладних, що містяться в матеріалах справи, позивачем підтверджено, що витрати [PERSON] на лікарські препарати та на реабілітаційні засоби складають загальну суму у розмірі 79199,43 грн. (а.с. 18-32). Приймаючи до\~уваги викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що з\~відповідача на\~користь [PERSON] \~підлягає стягненню\~страхове відшкодування\~у розмірі\~витрат,\~пов`язаних\~ з лікуванням потерпілого [PERSON] , а саме витрати, пов`язані з діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів у розмірі, який підтверджується матеріалами справи, а саме 79199,43 грн. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial