Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом, який в процесі розгляду справи було уточнено, до [PERSON], в якому просить суд звільнити його повністю або частково від сплати заборгованості за аліментами за виконавчим документом №2-4050-2008 від 20.10.2008 року та виконавчого провадження №9782816, яке перебуває в Замостянському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, що утворилася станом на 08.03.2015р. не з вини боржника в сумі 12\~745,1 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення суду від 09.10.2008 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини його доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини даного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 02.06.2008 року. На підставі вищевказаного рішення було видано виконавчий документ №2-4050-2008 від 20.10.2008 року та Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №9782816. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 9782816 станом на 08.03.2015 року складає 12\~745,1 грн. з урахуванням інструкції про проведення виконавчих дій п. 7.5.2. та ст.. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" при відсутності інформації про розмір доходів боржника, заборгованість нараховується в обсязі відповідної частини від усіх видів доходів, виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати по даній місцевості. Позивач вважає, що дана сума заборгованості виникла не з його вини та небажання сплачувати аліменти на дитину, оскільки допомогу на дитину після розлучення з відповідачем він постійно надавав добровільно, в залежності від його матеріального становища, оскільки у нього відсутній постійний дохід та робота, про що він повідомляв державного виконавця. У зв'язку з тим, що на даний час позивач не має постійної роботи, доходу, а також його стан здоровя з кожним днем погіршується і він потребує операційного втручання та лікування, оскільки він хворіє на хронічний панкреатит, аліментарного ґенезу середнього ступеню важкості, загострену варикозну хворобу судин нижніх кінцівок, ХВН 2-го ступеню, а також на цукровий діабет 2-го типу середньої важкості, а також у нього виявлено прояви атеросклеротичного ураження магістральних артерій нижній кінцівок без ознак стенозування. Тому всі перераховані обставини поставили позивача в скрутне матеріальне становище, так як він ледве зводить кінці з кінцями і в звязку із захворюванням йому важко знайти роботу, щоб заробити якісь кошти для існування і він не може дозволити купити собі найнеобхідніше, оскільки тимчасові невеликі заробітки витрачаються на ліки та лікування, а також для сплати аліментів. У зв'язку з цим, що в даний час істотно змінилося його матеріальне становище (зменшилися доходи), погіршився стан здоровя, і дані обставини не залежали від нього і на даний час не залежать, тому вважає, що заборгованість виникла не з його вини, а отже був змушений звернутися до суду із даним позовом. До початку розгляду справи по суті представник відповідача надав суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмір 4\~357,97 грн., а також понесенні нею судові витрати. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що [PERSON] не бажає добровільно погашати заборгованість, яка виникла по аліментах, а також по сьогодні сплачує аліменти не в повному обсязі, тому вона змушена була звернутися до суду із даним зустрічним позовом. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] підтримав позовну заяву із змінами та доповненнями та просив її задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову- відмовити в повному обсязі. Також додав, що інших утриманців він не має та не заперечує в подальшому добровільно надавати допомогу на утримання доньки. В судовому засіданні відповідач-позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову [PERSON] та просили задовольнити їх позовні вимоги, а також стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Замостянський відділ ДВС Вінницького МУЮ в судове засіданняне з'явився, надавши суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі, у зв'язку з запланованими виконавчими діями. Вислухавши пояснення позивача-відповідача [PERSON], відповідача-позивача [PERSON], її представника [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно заочного рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.10.2008 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини його доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини даного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 02.06.2008 року (а.с. 9). На підставі вищевказаного рішення суду, було видано виконавчий документ №2-4050-2008 від 20.10.2008 року та Замостянським відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №9782816. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 9782816 вбачається, що станом на 08.03.2015 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 15 745,1 грн. (а.с. 133-134), з урахуванням інструкції про проведення виконавчих дій п. 7.5.2. та ст.. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" при відсутності інформації про розмір доходів боржника, заборгованість нараховується в обсязі відповідної частини від усіх видів доходів, виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати по даній місцевості. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття (ч.4 ст. 194 СК України). Відповідно до ст. 195 СК України\~заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст. 197\~СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обгрунтовуючи позов, позивач зазначив, що підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання їх доньки, є те, що на даний час він не має постійної роботи, доходу, а також погіршення стану здоров'я та потребування операційного втручання та лікування. Дійсно судом встановлено, що [PERSON] хворіє на хронічний панкреатит, аліментарного ґенезу середнього ступеню важкості, загострену варикозну хворобу судин нижніх кінцівок, ХВН 2-го ступеню, цукровий діабет 2-го типу середньої важкості, а також виявлено прояви атеросклеротичного ураження магістральних артерій нижній кінцівок без ознак стенозування, що підтверджується випискою із медичної карти від 28.07.2014 року та консультативним заключенням від 25.07.2014 року (а.с. 30-34). Проте заборгованість у [PERSON] виникла з 2008 року, доказів хвороби з 2008 2013 р.р. ним не надано. Також, [PERSON] зазначає, що він витрачає кошти на ліки, лікування, а також потребує операційного втручання та лікування, проте ним не було надано суду жодних письмових доказів на підтвердження даних фактів. Він не є інвалідом за станом здоров'я. Крім того, суд звертає увагу на те, що [PERSON] повідомив, що він не має постійного місця роботи та доходу, тому його доходи мають мінливий характер, однак він не надав суду письмових доказів про те, що він перебуває на обліку в центрі зайнятості, таким чином, він не вважається безробітнім. Інших утриманців він не має. Відповідно до ст. 51 ч.2 Конституції України та ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 15 СК України, невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. З поясненю свідка [PERSON] вбачається, що вона є дочкою сторін, її утримує матір, а батько пересилав кошти на її день народження проте, вони були включені до суми виплат по аліментах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем-відповідачем [PERSON]М необгрунтовано та не доведено необхідності звільнення його повністю або частково від сплати заборгованості по аліментах. Посилання позивача на те, що він несе витрати на своє лікування не знайши свого підтвердження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується вимог зустрічного позову [PERSON], судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданого відповідачем-позивачем [PERSON], розмір пені за період з 02.08.2008 року по 01.01.2015 року по прострочення складає 4357,97 гривень. ( а.с. 76 зворіт -80). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В п. 22 Постанови Пленум Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що передбачена ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з обов'язковим попередженням боржника про наявність заборгованості по аліментам та наданням йому строку для її погашення. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-81цс13 від 11 вересня 2013 року). Суд, перевіривши обґрунтованість вказаного розрахунку та відповідність його вимогам ст. 196 СК України, дійшов висновку, що розрахунок [PERSON], здійснений вірно, виходячи з формули для розрахунку (розмір заборгованості*кількість прострочених днів*1%), з правильним врахуванням розміру суми несплачених аліментів та кількості днів прострочення, що узгоджуються з довідкою - розрахунком наявної заборгованості з аліментів наданою державним виконавцем. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, обставини, які можуть, в силу положень ст. 197 СК України, бути підставою для звільнення заборгованості по аліментам - встановлені набулими законної сили судовими рішеннями, а тому вважає за можливим звільнити [PERSON] від сплати заборгованості з аліментів, залишивши за ним 1/2 частину заборгованості. За таких обставин хоча заборгованість по аліментам виникла з вини [PERSON], але враховуючи матеріальний стан платника аліментів та те, що позивач за станом здоров'я з об'єктивних причин останні роки не мав можливості сплачувати виниклу заборгованістьі дана обставина в ході судового розгляду відповідачем не спростована, суд приходить до висновку про часткове задоволенні зустрічного позову та стягнення з [PERSON]на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за період з 02.08.2008 року по 01.01.2015 року в розмірі 2\~178,50 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з позивача-відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору та на користь [PERSON] 2000 грн. витрат на правову допомогу. Визначаючись щодо розміру витрат на правову допомогу, суд враховує, що матеріалами справи документально підтверджено, що адвокат [PERSON] діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 25.12.2014 року, укладеної з [PERSON] (а.с. 45). З квитанції №б/н від 12.01.2015 року, вбачається, що [PERSON] сплатила 5\~000 грн. за надання правової допомоги та представлення її інтересів [PERSON] (а.с. 137). З довідки розрахунку про витрати на прававу допомогу, наданого [PERSON], вбачається, що розміру мінімальної заробітної плати з грудня 2014 року по травень 2015 року становить 1218 грн. За період з 25.12.2014 року по 05.05.2015 року (включно) на правову допомогу, надану [PERSON] у даній цивільній справі адвокатом [PERSON] витрачено 18 год. робочого часу, вартість яких становить (487,20 х 18) = 8769,60 грн. (а.с. 135). Факт надання допомоги судом не ставиться під сумнів, однак години участі адвоката в судових засіданнях завищені, що підтверджується журналами судових засідань. На підставі викладеного,

Outcome: partial