Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в шлюбі. В шлюбі в них народився [INFO] син [PERSON], який в теперішній час мешкає з нею. Відповідач не бажає добровільно надавати матеріальної допомоги на утримання свого сина, хоча має таку можливість, так як працездатний. Вона знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Дружківської міської ради, та отримує допомогу при народженні дитини. Інших доходів вона не має. . Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслана за місцем реєстрації відповідача судова повістка повернулася до суду з позначкою "не проживає", у зв"язку з чим відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом оголошення на веб-сайті судової влади України , сторінка "Дружківській міський суд" в розділі "громадянам". (а.с.22). Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] народження . Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. (а.с.7,8). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач може надавати дитині матеріальну допомогу, так як є працездатним. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, яким він зобов"язаний надавати матеріальну допомогу. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. До суду позивачка пред"явила позов 25.05.2018року, тому аліменти присуджуються з 25 травня 2018року. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 704,80грн.

Outcome: approved