Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № ICKGCU.13004.003 від 31.10.2011 року в розмірі 19277,39 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 31.10.2011 між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGCU.13004.003, відповідно до умов якого Банк зобов'язався протягом 30 днів з моменту укладення цього договору встановити Кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 500,00 грн. гривень, шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок [NUMBER] який відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, Банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Згідно п. 5.1. Кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки, що встановлена в п. 2.3. Пунктом 2.5. Кредитного договору передбачено, що щомісячний мінімальний платіж складає 10 % від суми заборгованості, та підлягає сплаті Позичальником щомісячно до 25 числа за попередній місяць. Згідно п. 2.7. Кредитного договору Банк встановлює поновлювальний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів по кожній платіжній операції. Пунктом 2.8. Кредитного договору Сторони погодили, що процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001% річних. Відповідно до п. 6.2. Кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору він вступає в силу з моменту підписання та діє протягом 2 років, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов'язань за цим договором. Згідно п. 4.2.2. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний погашати заборгованість в порядку і строки, зазначені в Кредитному договорі. Взяті на себе зобов'язання Банк виконав в повному обсязі та надав позичальнику кошти вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок [NUMBER] що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахункам. Однак Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав та після закінчення строку дії кредитного договору заборгованість у повному обсязі не повернув, у зв'язку з чим станом на 07.09.2017р. за заборгованість за Кредитним договором становить 19 277,39 грн. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року № 234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження ліквідатора в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» з 23.12.2015. Згідно з ч. 1 ст. 50, ч. 2 ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси. Після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк Відповідно до результатів електронних торгів (аукціону) від 10.01.2018, було реалізовано активи (майно) ПАТ " Всеукраїнський банк розвитку", а саме: Кредитний портфель у кількості 13675 шт., в тому числі і право вимоги за Кредитним договором № ІСКСМСІІ.13004.00 від 31.10.2011р. (укладеним між ПАТ " Всеукраїнський банк розвитку " та [PERSON].) 06.02.2018р. між ПАТ " Всеукраїнський банк розвитку " та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за Кредитним портфелем, відповідно до умов якого на користь нового кредитора ПАТ " Всеукраїнський банк розвитку " було уступлено право вимоги за Кредитним договором № ICKGCU.13004.003 від 31.10.2011р., укладеним між ПАТ " Всеукраїнський банк розвитку " та [PERSON] У зв'язку із наведеним вище 11.04.2018 судом залучено до участі у справі ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», як правонаступника ПАТ " Всеукраїнський банк розвитку ". Від представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Від представника відповідача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, а також заява про відмову у позові з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та [PERSON] договору № ICKGCU.13004.003 від 31.10.2011 року (а.с. 13-14) [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З виписок по рахунку, наданих позивачем вбачається, що ним виконані свої зобов'язання з надання кредиту. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 07.09.2017р. за заборгованість за Кредитним договором становить 19 277,39 грн. Вказані обставини представником відповідача у попередніх засіданнях не заперечувалися. Згідно п. 3.2 кредитного договору № ICKGCU.13004.003 від 31.10.2011 року, кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом 2 років. Представником відповідача в даній справі заявлено про застосування позовної давності. Згідно із ст. 526, 530, 610 ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, увстановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання абовиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою прозахист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настанняподії, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1, ч 5 та ст. 261 ЦК України). Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 даної статті кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, виходячи із принципу змагальності сторін, суд приходить до висновку, що в межах наданих доказів сплив позовної давності по вимогам позивача мав місце, оскільки підстав для пролонгації кредитного договору не було, термін дії договору закінчився 01.11.2013 року, а з позовом банк звернувся лише 24.10.2017 року. При цьому, як вбачається з розрахунків заборгованості, відповідач коштів на погашення кредиту не вносив, а відтак перебіг строку позовної давності не переривав. Позивачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили про наявність обставин зупинення, переривання або про наявність підстав для поновлення строку позовної давності, а так само про наявність між сторонами домовленості про збільшення строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене та норми ст.141 ЦПК України, відсутні підстави для покладення на відповідача судових витрат.

Outcome: dismissed