Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить зняти з реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в зв'язку із смертю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та її колишній чоловік [PERSON] є власниками житла за адресою: [ADDRESS] в рівних долях. 13.01.2004 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] р. [PERSON] помер, у зв'язку з чим позивач звернулась до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації у відділ з питань реєстрації місця проживання перебування фізичних осіб із заявою про зняття з реєстрації у зв'язку із смертю [PERSON] Відповідач відмовив позивачу у знятті з реєстрації [PERSON] у зв'язку з відсутністю свідоцтва про смерть. 31.05.2018 р. позивач звернулась з офіційною заявою до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бобровицького районного відділу державної реєстрації про надання свідоцтва про смерть [PERSON], однак відповіді не отримала. Оскільки права позивача як власника квартири порушені, позивач вимушена звернутися до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року було відкрите провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження і витребувано від Бобровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області актовий запис про смерть № 54 від [INFO] року та відповідний витяг з реєстру актових записів, складений Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану відносно [PERSON], [INFO] (а.с. 20, 21). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позов відповідач не подав. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи убачається, що 09.02.1990 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с 8), який 13.01.2004 р. розірвано (а.с 9). Відповідно до свідоцтва про право власності виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 31.10.2014 р., 14/100 частини приміщення квартири спільного заселення (кімната №5), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 14). З інформаційного листа Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 17.05.2018 р. вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відносно [PERSON] складено актовий запис про смерть № 54 від [INFO] р. Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с. 10). 31.05.2018 р. [PERSON] звернулась до начальника відділу з питань реєстрації місця проживання Дніпровської РДА із заявою про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у зв'язку зі смертю [INFO]. (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON], який народився [INFO] року в с. Парши Котського району Кіровської області Російської Федерації, місце проживання: [ADDRESS], - помер [INFO] р. у віці 62 років в с. Кобижча, Бобровицького району, Чернігівської області, причина смерті - ішемічна хвороба серця, що підтверджується копією актового запису про смерть № 54 складеного [INFO] р. Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, наданого на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя та близьким родичам померлого на підставі їх заяви та представникові органу опіки і піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва. Підстави для зняття з реєстрації місця проживання визначені Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні регулює постанова КМУ від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного демографічного реєстру». Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених вищевказаною постановою (далі Правила), реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Згідно п. 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, втому числі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] було відмовлено в знятті з реєстрації місця проживання померлого [PERSON], оскільки позивач не подала необхідних документів. Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Статтею 3 Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Статтею 9-1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови. Нормою ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. Отже, з огляду на вищенаведені норми матеріального права, чинним законодавством не передбачено захист судом цивільних прав шляхом зняття особи з реєстрації у зв'язку зі смертю, що є змістом заявлених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. З огляду на вищезазначене, рішення про відмову в знятті з реєстрації місця проживання може бути оскаржене до суду в порядку адміністративного судочинства. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору на позивача.

Outcome: dismissed