Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство "Нічний експрес" про стягнення 27 074,98 грн. страхового відшкодування, 213,63 грн. трьох відсотків річних, 866,40 грн. інфляційних втрат, 1 773,27 грн. пені, а всього - 29 928,28 грн., стягнення 640,00 грн. витрат по оплаті судового збору та 3 000,00 грн. витрат за надання правової допомоги. Позовні вимоги мотивував тим, що 23 березня 2017 року о 08 годині 50 хвилин в м. Мелітополі Запорізької області по вул. Ломоносова - бульвар 30 річчя Перемоги, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MAN 18.220», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , на порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, під час руху не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Транспортному засобу «Opel Astra» заподіяно пошкодження задньої центральної частини. Ці факти відображені в схемі місця ДТП та довідці Сектору дорожнього нагляду Мелітопольського відділу поліції ГУМИ в Запорізькій області. Транспортний засіб автомобіль марки «Opel Astra», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Богуславського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року у справі № 358/511/17, що набрала законної сили 24 квітня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП. Транспортний засіб автомобіль марки «MAN 18.220», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , належить ПП «Нічний експрес» (ідентифікаційний код 31511336). Це відображено в схемі місця ДТП. Цивільно-правова відповідальність ПП «Нічний експрес» застрахована у ПрАТ Страхова компанія «Галицька», відповідача; страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 200 000,00 грн., франшиза 500,00 грн. Це підтверджується копією поліса №АК/4932612 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Про дорожньо-транспортну пригоду було направлено повідомлення відповідачеві, відповідно до ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 17.10.2017 року було направлено адвокатський запит до відповідача про надання інформації, щодо того, коли саме відповідачем було отримано заяву про страхове відшкодування; чи прийнято відповідачем рішення про здійснення страхового відшкодування; яким є розмір збитків та яким є розмір страхового відшкодування. 20.11.2017 року отримано відповідь на адвокатський запит. З відповіді вбачається, що 20.06.2017 року від потерпілого [PERSON] надійшла заява про страхове відшкодування до ПрАТ СК "Галицька". Згідно висновку № 883 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 11.05.2017, складеного експертом-автотоварознавцем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту на момент оцінки, завданого власникові КТЗ марки «Opel Astra», державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні, з ПДВ складає 36231,32 грн. Розмір матеріального збитку без врахування ПДВ складає 27574,98 грн. Відповідач прийняв рішення про виплату потерпілому узгодженої суми страхового відшкодування в розмірі 27 074,98 грн. (з врахуванням зносу та франшизи). За твердженням відповідача, страхове відшкодування «буде виплачено в найкоротший термін». На день подання позову, страхове відшкодування позивачу, як власнику транспортного засобу, якому заподіяно шкоду в результаті ДТП, відповідач не сплатив. Просить постановити рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» (ідентифікаційний код 22186790) на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 27074,98 гривень, три проценти річних в розмірі 213,63 гривні, втрати від інфляції в розмірі 866,40 гривень, пеню в розмірі 1773,27 гривні, що всього становить 29928 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 28 копійок, а також судовий збір в розмірі 640,00 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. 23.03.2017 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог. У даній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з Страхова компанія «Галицька» (ідентифікаційний код 22186790) на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 27074,98 гривень, три проценти річних в розмірі 536,31 грн., втрати від інфляції в розмірі 2030,64 грн., пеню в розмірі 5078,24 гривні, що всього становить 34 720 (тридцять чотири тисячі дсімсот двадцять гривень) 17 копійок, а також судовий збір в розмірі 704,80 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с.5). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив (83-85). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.79). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи встановлено, що 23 березня 2017 року о 08 годині 50 хвилин в м. Мелітополі Запорізької області по вул. Ломоносова - бульвар 30 річчя Перемоги, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MAN 18.220», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, під час руху не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Транспортному засобу «Opel Astra» заподіяно пошкодження задньої центральної частини. Ці факти відображені в схемі місця ДТП та довідці Сектору дорожнього нагляду Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області (а.с.7,8). Транспортний засіб автомобіль марки «Opel Astra», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9-10). Постановою Богуславського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року у справі № 358/511/17, що набрала законної сили 24 квітня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.11). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність ПП «Нічний експрес» застрахована у ПрАТ Страхова компанія «Галицька», відповідача; страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 200000,00 грн., франшиза 500,00 грн. Це підтверджується копією поліса №АК/4932612 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.12). 23.03.2017 року позивач звернувся до відповідача із письмовим повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду (а.с.13). 17.10.207 року було направлено адвокатський запит до відповідача про надання інформації, щодо того, коли саме відповідачем було отримано заяву про страхове відшкодування; чи прийнято відповідачем рішення про здійснення страхового відшкодування; яким є розмір збитків та яким є розмір страхового відшкодування. 20.11.2017 року отримано відповідь на адвокатський запит (а.с.14) З відповіді вбачається, що 20.06.2017 року від потерпілого [PERSON] надійшла заява про страхове відшкодування до ПрАТ СК "Галицька". Згідно висновку № 883 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення величини вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 11.05.2017, складеного експертом-автотоварознавцем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту на момент оцінки, завданого власникові КТЗ марки «Opel Astra», державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні, з ПДВ складає 36231,32 грн. Розмір матеріального збитку без врахування ПДВ складає 27574,98 грн. (а.с. 15-16). Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВС України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. П.4 вищезазначеної постанови передбачено, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Із змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, які регулюються Законом України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV) Статтею 3 Закону №1961-IV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяною життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування, названий Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди. Згідно ст. 5 Закону №1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Окрім того, за змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону №1961-IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року №4 зазначено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 14.03.2018 року представником позивача здійснено оновлений розрахунок страхового відшкодування, втрати від інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. (а.с.36-37). Даний розрахунок відповідачем не спростовано. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.ст. 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь- яке зобов`язання зі сплати коштів (правовий висновок Верховного Суду України в постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вже обгрунтовано вище, першим днем прострочення було 20 серпня 2017 року, тому, з урахуванням Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ (лист Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р), першим місяцем нарахування втрат від інфляції є вересень 2017 року. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, відповідач повинен сплатити позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 27 074, 98 грн. ( розмір матеріального збитку без врахування ПДВ 27 574, 98 - розмір франшизи 500 грн.), втрати від інфляції в розмірі 2 030, 64 грн. (27 074, 98 грн. х 102,0/100), три проценти річних від простроченої суми в розмірі 536,31 грн. (27 074, 98 грн. х 3% х 241), а також пеню в розмірі 5078, 24 грн. (27 074, 98 х подвійна ставка НБУ/365 х кількість днів прострочення) (а.с.36). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок представником відповідача не представлено суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування, втрати від інфляції, три проценти річних від простроченої суми, а також пені підлягає до задоволення. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, сплаченого судового збору та витрат на проведення експертного дослідження то вона підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно оригіналу квитанції №077606 від 20.02.2017 року, [PERSON] проведено оплату адвокату Синишину П.Є. за складання позовної заяви в розмірі 500,00 грн. (а.с. 9). Як вбачається з оригіналу квитанції № 077611 від 05.04.2017 року [PERSON] проведено оплату адвокату Синишину П.Є згідно договору про надання правової допомоги № 13/17 від 05.04.2017 року в розмірі 1000,00 грн. (а.с.59,61). Згідно Акту здачі-прийняття наданих послуг від 24.11.2017 року [PERSON] проведено оплату адвокату Гладкому Д.В. згідно договору про надання правової допомоги від 05.10.2017 року в розмірі 3000,00 грн. (а.с.21-22). Відповідно до Акту здачі-прийняття наданих послуг від 14.03.2018 року [PERSON] проведено оплату адвокату Гладкому Д.В. згідно договору про надання правової допомоги від 05.10.2017 року в розмірі 1000,00 грн А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000 грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного, відповідно до постанови пленуму ВС України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року №4, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 01.07.2004 № 1961-IV, ст.ст. 15, 23, 280, 1166, 1187, 1192 ЦК України,

Outcome: approved