Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що 17 січня 2004 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності а/т "Борисівське", с. Борисівка, Нікопольського району Дніпропетровської області в розмірі 6,25 в умовних кадастрових гектарах, що належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ДП № 0252814, виданого 14 травня 1997 року Нікопольською райдержадміністрацією. Також [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай Серії ДН-1Х № 355, виданого Дмитрівською сільською радою належав майновий пай у пайовому фонді АТ "Борисівське" в розмірі 6\~571 грн. За життя, а саме 28 липня 1999 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області [PERSON], за реєстровим № 133, на підставі якого сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ДП №\~0252814 заповіла позивачу. Однак майновим паєм у пайовому фонді АТ "Борисівське" в розмірі 6\~571 грн. [PERSON] не розпорядилася. Осіб які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. У встановлений законом строк позивач звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 16 листопада 2005 року державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] видала їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності а/т "Борисівське", с. Борисівка, Нікопольського району Дніпропетровської області в розмірі 6,25 в умовних кадастрових гектарах, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай у пайовому фонді АТ "Борисівське" в розмірі 6\~571 грн. Позивач своєчасно не здійснила державну реєстрацію належної їй за заповітом земельної ділянки та на даний час не може її зареєструвати у зв'язку з відсутністю в неї оригіналу Державного акту на спірну земельну ділянку. Так, 12 січня 2004 року [PERSON] замість сертифікату на право на земельну частку (пай) був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ДП № 018590, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, загальною площею 5.0018 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222981000:01:009:0004. Однак в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серії ДП №\~018590 зазначена інша площа земельної ділянки - 5.0018 га, в той час, як в сертифікаті на право на земельну частку (пай), а також в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, площа цієї земельної ділянки зазначена 6,25 в умовних кадастрових гектарах. Враховуючи те, що вказані розбіжності позбавляють позивача можливості належним чином зареєструвати належну їй земельну ділянку, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 5.0018 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с.38). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечив (а.с. 38). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 17 січня 2004 року померла [PERSON], яка доводиться матір'ю позивачу [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності а/т "Борисівське", с. Борисівка, Нікопольського району Дніпропетровської області в розмірі 6,25 в умовних кадастрових гектарах, що належала їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії ДП №\~0252814, виданого 14 травня 1997 року Нікопольською райдержадміністрацією (а.с.8). Також [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай Серії ДН-1Х № 355, виданого Дмитрівською сільською радою належав майновий пай у пайовому фонді АТ "Борисівське" в розмірі 6\~571 грн. За життя, 28 липня 1999 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області [PERSON], за реєстровим № 133, на підставі якого сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ДП №\~0252814 заповіла позивачу [PERSON] (а.с.25). Однак майновим паєм у пайовому фонді АТ "Борисівське" в розмірі 6\~571 грн. [PERSON] не розпорядилася. Осіб які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON]. немає. У встановлений законом строк [PERSON] звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 16 листопада 2005 року державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності а/т "Борисівське", с. Борисівка, Нікопольського району Дніпропетровської області в розмірі 6,25 в умовних кадастрових гектарах, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай у пайовому фонді АТ "Борисівське" в розмірі 6\~571 грн. (а.с.27,28). Позивач [PERSON] своєчасно не здійснила державну реєстрацію належної їй за заповітом земельної ділянки та на даний час не може її зареєструвати у зв'язку з відсутністю в неї оригіналу Державного акту на спірну земельну ділянку. Так, 12 січня 2004 року [PERSON] замість сертифікату на право на земельну частку (пай) був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ДП № 018590, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, площею 5.0018 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222981000:01:009:0004 (а.с.13). Однак в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серії ДП №\~018590 зазначена інша площа земельної ділянки - 5.0018 га, в той час, як в сертифікаті на право на земельну частку (пай), а також в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, площа цієї земельної ділянки зазначена 6,25 в умовних кадастрових гектарах. Той факт, що земельна ділянка 5.0018 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222981000:01:009:0004 належала на праві власності \~[PERSON] у суду не викликає сумніву, оскільки підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ДП № 018590 (а.с.13). Факт прийняття позивачем спадщини судом не оспорюється. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Враховуючи те, що позивач прийняла спадщину за заповітом та за законом після смерті матері [PERSON], відповідач [PERSON] не заперечує проти позову, суд вважає доцільним визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, площею 5.0018 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222981000:01:009:0004, задовольнивши тим самим її позовні вимоги.

Outcome: approved