Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» ( правонаступник ПАТ «Терра Банк» звернулося до суду з позовними вимогами, в подальшому які уточнило\~\~та просить суд\~\~Звернути стягнення на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТЕРРА БАНК» на іпотечне майно, а саме на двокімнатну квартиру, розташовану на третьому поверсі пятиповерхового житлового будинку, загальною площею 46,7 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 46 (сорок шість), квартира 29 (двадцять девять), яка належить на праві власності: ? частини квартири належитьТулицькому [PERSON]; ? частини квартири та ? частини квартири належить [PERSON] Іванівнішляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 756-Ф/07/10 від 22.10.2007 року, що станом на 15 травня 2014 року становить 14\~241 (чотирнадцять тисяч двісті сорок один) долар США 73 цента та 44\~679,35 грн. (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят девять гривень 35 копійок) (по курсу Національного Банку України гривні до долара США станом на 15 травня 2014 р., який становить 11,764521 гривень за 1 долар США), з яких: - Строкова заборгованість за кредитом 7\~756,00 доларів США, що еквівалентно 91\~245,62 грн.; - Прострочена заборгованість за кредитом 1\~551,71 долар США, що еквівалентно 18\~255,12 грн.; -Проценти, нараховані на строкову заборгованість за кредитом 4381,43 долари США, що еквівалентно 51\~545,43 грн.; -Проценти, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом 552,59 доларів США, що еквівалентно 6\~500,96 грн.; -Пеня за несвоєчасну сплату процентів 1\~394,10 грн.; -Комісійна винагорода за обслуговування кредитного рахунку 16\~226,85 грн.; -Штраф за недотримання умов кредитного договору - 27\~058,40 грн.,та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначається, що 22 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Інвест-Кредит Банк» правонаступником є Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 756-Ф/07/10, відповідно до якого стання отримала\~\~в користування кредит у розмірі 11500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних, на поточні потреби, з кінцевим терміном погашення 21.10.2027року.Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрат. У порушення норм закону та умов договору, [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 15.05.2013 року має заборгованість 151136,87 грн., курсом НБУ гривні до долара США станом на 15.05.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Крім того, 22 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором\~\~між Закритим акціонерним товариством «Інвест-Кредит Банк» правонаступником є Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» та [PERSON] та [PERSON] яка є відповідачем по справі, було укладено договір іпотеки № 148-І/07 відповідно до умов якого\~\~[PERSON] та [PERSON] надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, розташовану на третьому поверсі пятиповерхового житлового будинку, загальною площею 46,7 кв. м., житловою площею 28,7 кв. м., за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцям на підставі: ? частина, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, ? частина належить [PERSON] іванівні на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, ? частина належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИСТАЛБАНК» є правонаступником всього майна, прав та зобовязань ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК», яке є правонаступником визначених активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обовязків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобовязаннями ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТЕРРА БАНК». У судовому засіданні представник позивача участі не приймав , надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. \~\~Відповідачі, та їх представник у судовому засіданні не були присутні, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Від представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON] надійшли заперечення проти позову, згідно яких предмет іпотеки є єдиним місцем проживання відповідача, тому підлягають застосуванню положення закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Крім того, не визначено початкову ціну предмету іпотеки, тому просив у задоволенні позову відмовити. Від відповідача [PERSON] заперечень на позов не надходило, в судові засідання останній не з"являвся, хоча в ході розгляду справи відповідач [PERSON] повідомляла, що він перебуває на заробітках, та прибуде до суду, коли матиме таку можливість. Оскільки сторони до суду не з`явилися, суд розглядає справу у порядку\~ст. 197 ч. 2 ЦПК України\~без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Крім того, суд, враховуючи що справа тривалий час перебувала в провадженні суду, що пов"язано з залученням правонаступників, подання уточнених позовів, подання додаткових доказів, неявки відповідача, судом створені сторонам у справі всі належні умови для подання доказів в обгрунтування своїїх вимог та заперечень, а так само і укладання мирової угоди, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи та вирішує її на підставі наявних у справі матеріалах та доказів. Приймаючи до уваги уточнену заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення та заперечення сторін, надані в ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Відповідно до положеньст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судому встановлено, що 22 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Інвест-Кредит Банк» правонаступником є Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 756-Ф/07/10, відповідно до якого стання отримала\~\~в користування кредит у розмірі 11500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних, на поточні потреби, з кінцевим терміном погашення 21.10.2027року\~\~( Т.1, а.с.10-11). Крім того, 22 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором\~\~між Закритим акціонерним товариством «Інвест-Кредит Банк» правонаступником є Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» та [PERSON] та [PERSON] яка є відповідачем по справі, було укладено договір іпотеки № 148-І/07 відповідно до умов якого\~\~[PERSON] та [PERSON] надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, розташовану на третьому поверсі пятиповерхового житлового будинку, загальною площею 46,7 кв. м., житловою площею 28,7 кв. м., за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцям на підставі: ? частина, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, ? частина належить [PERSON] іванівні на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, ? частина належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (Т.1, а.с.12-13). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року по справі № 210/3630/13-ц залучено ПАТ «Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК» до участі у розгляді цивільної справи за позовною заявою ПАТ «Терра Банк» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на іпотечне майно, в якості правонаступника ПАТ «ТЕРРА БАНК», з урахуванням наступного. Під час розгляду справи встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 06.08.2014 року № 463/БТ\~«Про віднесення ПАТ\~«ТЕРРА БАНК»\~до категорії проблемних»\~віднесено до категорії проблемних. Постановою Правління Національного банку України від 21.08.2014 року № 518\~«Про віднесення Публічного акціонерного товариства\~«ТЕРРА БАНК»\~до категорії неплатоспроможних ПАТ\~«ТЕРРА БАНК»\~віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 № 72\~«Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації»\~було вирішено розпочати процедуру виведення Публічного акціонерного товариства\~«ТЕРРА БАНК»\~з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 22.08.2014 р. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 122 від 20.11.2014 року та наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.11.2014 року № 232 було продовжено здійснення тимчасової адміністрації ПАТ\~«ТЕРРА БАНК»\~на один місяць до 22.12.2014 року включно та продовжено повноваження уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ\~«ТЕРРА БАНК»\~[PERSON] на один місяць до 22.12.2014 року. Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, є Закон України\~«Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі плану врегулювання приймає рішення про утворення перехідного банку із передачею всіх або частини активів і зобов'язань одного або декількох неплатоспроможних банків. Перехідний банк утворюється у формі публічного акціонерного товариства. З метою реалізації вказаної норми Закону та для виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ\~«ТЕРРА БАНК»\~Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено ПАТ «Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК», статут якого, затверджений рішенням засновника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.12.2014р.. Відповідно до п.1 Статуту Перехідний банк є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014р. активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обов'язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями ПАТ\~«ТЕРРА БАНК», зареєстрованого Національним банком України 18.10.1996р. за номером 263. Засновником ПАТ\~«Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК» є Фонд, якому належить 100% банку. Відповідно до ч. 10 ст. 42 Закону перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку. На виконання зазначеної норми Закону рішенням акціонера ПАТ\~«Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК» від 22.12.2014 р. було уповноважено директора ПАТ\~«Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК» [PERSON] на підписання від імені ПАТ\~«Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК» акт приймання\~передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ\~«ТЕРРА БАНК». Відповідно до вказаного рішення ПАТ\~«ТЕРРА БАНК»\~та ПАТ\~«Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК»\~було складено та підписано [PERSON] приймання\~передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ\~«ТЕРРА БАНК»\~від 22.12.2014 р. Частиною 12 ст. 42 Закону встановлено, що перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення), а також набуває обов'язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Серед інших активів, згаданим вище актом передано від ПАТ «ТЕРРА БАНК» до ПАТ «Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК» актив, який виник із кредитного договору №756-Ф/07/10 від 22.10.2007 року, який було укладено між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та\~[PERSON]. Таким чином, після підписання акту приймання-передавання ПАТ «Перехідний банк «КРИСТАЛБАНК» набуло всіх прав кредитора за кредитним договором по відношенню до Боржника. У подальшому 14 квітня 2015 р. було проведено державну реєстрацію змін до статуту ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК» в частині зміни найменування банку. Згідно п. 1.1., 1.2., 1.3., СТАТУТУ ПАТ «КРИСТАЛБАНК», ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИСТАЛБАНК» є правонаступником всього майна, прав та зобовязань ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК», яке є правонаступником визначених активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обовязків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобовязаннями ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТЕРРА БАНК». Відповідно з 14.04.2015 р. всі права та обовязки Кредитора за кредитним договором № 756-Ф/07/10 від 22.10.2007 року та договором іпотеки № 148-I/07 від 22.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 11183, належать не ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК», а ПАТ «КРИСТАЛБАНК». Згідно з умов кредитного договору, договір надається на поточні потреби у розмірі 115000дол.США, зі сплатою відсотків за ставкою 12% річних, з терміном погашення не пізніше 21 жовтня 2017 року, з щомісячним погашенням до 15 числа кожного місяця не менше ніж 48,00дол.США. Погашення заборгованості здійснюватися на умовах, визначених п.2.2.4. Договору. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до положеньст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК Українив разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. У порушення норм закону та умов договору, [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 15.05.2013 року має заборгованість 151136,87 грн., курсом НБУ гривні до долара США станом на 15.05.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором ( Т.1, а.с.15-17). Згідно з уточненого розрахунку, доданого до уточненої позовної заяви, заборгованість за крдитним договором становм на 15 травня 2014 року становить 14 241,73дол.США, та 44 679,35грн., по курсу НБУ до долару СШаА станом на 15 травня 2014 року 11,764521 за 1 дол.США. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 2 ст. 11 цього Кодексу). Відповідно до\~статті 589 ЦК України, частини першої\~статті 33 Закону України "Про іпотеку"\~в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених\~статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у\~статті 590 ЦК України\~й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено\~\~договором або законом. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку". Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України "Про іпотеку"). Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку"за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. За змістом ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку"у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Такий же порядок передбачено ч. 1 ст. 589 та ст. 590 ЦК України. Пунктом 3.1. договору іпотеки визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься у цьому ж пункті, зокрема, шляхом продажу Іпотекодержателем предмета іпотеки або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Окрім цього у відповідності до частина 1 ст. 35 Закону передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцяти денний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вказаний порядок надсилання вимоги про усунення порушень умов Кредитного договору боржнику-відповідачу позивачем був дотриманий та на виконання вказаних вимог закону позивачем на адресу відповідача було надіслано листа-вимогу про усунення порушень, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогами від 11 січня 2013 року та від 19 липня 2010 року . Проте, вказані у вимозі порушення відповідачем усунуто не було.(а.с.14, 62-64). Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (ч.1, ч.2ст. 35 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. При цьому, право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої\~статті 11 ЦПК України\~суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року\~\~(справа № 6-1080цс15), та вона в силу положень ст.ст.214,\~360-7 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Цей висновок повністю узгоджується зі змістом ч. 2 ст. 35 Закону про іпотеку, якою встановлено право іпотекодержателя у будь-який час звернутися до суду, оминаючи передбачений ч. 1ст. 35 цього Закону позасудовий порядок добровільного задоволення його вимог іпотекодавцем. Отже, банк самостійно визначає передбачений чинним законодавством України, у тому числі Законом України «Про іпотеку», а також Іпотечним договором, укладеним сторонами, спосіб захисту своїх прав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі після звернення позивача до суду не вживали заходів до погашення заборгованості за кредитним договором № 756-Ф/07/10, від 22.10.2007 року, укладеним\~\~між між Закритим акціонерним товариством «Інвест-Кредит Банк» правонаступником є Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» та [PERSON], до суду відповідач також не з`явилася, що свідчить про її байдуже ставлення до погашення заборгованості, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача , щодо звернення стягнення на двокімнатну квартиру, розташовану на третьому поверсі пятиповерхового житлового будинку, загальною площею 46,7 кв. м., житловою площею 28,7 кв. м., за адресою: [ADDRESS], оскільки зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки, відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно із частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотеко держателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 9 грудня 2015 року (№ 6-2479цс15), від 16 вересня 2015 року (№ 6-1105 цс15), від 27 травня 2015 року (6- 61цс15), від 07 жовтня 2015 року (6-1935цс15). Згідно звіту про оцінку майна № 004-05102016 року від 05.10.2016 року, виконаної ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА АГЕНЦІЯ НЕЗАЛЕЖНОЇ ОЦІНКИ», ринкова вартість двокімнатної квартири, розташованої на третьому поверсі пятиповерхового житлового будинку, загальною площею 46,7 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 46 (сорок шість), квартира 29 (двадцять девять) складає, без ПДВ: 232\~740,00 (двісті тридцять дві тисячі сімсот сорок гривень 00 коп.), у тому числі: ринкова вартість ? частки предмету іпотеки складає, без ПДВ: (власник [PERSON]) - 174\~555,00 грн. (сто сімдесят чотири тисячі пятсот пятдесят пять грн. 00 коп.); ринкова вартість ? частки предмету іпотеки складає, без ПДВ: (власник [PERSON]) 58\~185,00 грн. (пятдесят вісім тисяч сто вісімдесят пять грн. 00 коп.). Отже, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, 07.06.14 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" № 1304 - VІІ від 03.06.2014 року. Відповідно до ч.1 вищевказаного Закону визначено, що протягом його дії: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідност. 4 Закону України "Про заставу"та/або предметом іпотеки згідност. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання ( пункт 2 частини першоїстатті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови. Мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України «Про мораторій», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки ( застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій»протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний Законне зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цьогоЗакону. Відповідно дост. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у справі, а саме судовий збір в сумі\~\~2122,26 грн., а саме по 1061,13грн. з кожного.

Outcome: approved