Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно, уточнивши свої позовні вимоги 03.05.2019 року остаточно просить суд: встановити факт належності житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] її донькою [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт сумісного проживання [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , що складається в цілому з: житлового будинку літ. "А", літньої кухні літ. "Б", сараю літ. В", підвалу літ. "Г", вбиральні літ. "Д", споруд № № 1-5, загальною площею 51,1 кв. м., житловою площею 20, 8 кв.м.; земельну ділянку, площею 5,27 га, [ADDRESS] , що розташована на території Шабівської сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай із пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства СК «Шаболат» с.Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області. Так, вимоги позивача мотивовані тим, що [INFO] померла її бабуся - спадкодавець [PERSON] . Після смерті бабусі відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 5,27 га, масив 10, ділянка 166 , що розташована на території Шабівської сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - майнового паю із пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства СК «Шаболат» с.Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області. Спадкодавець [PERSON] за життя 30.11.1989 склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповідала [PERSON] , тобто її матері. Разом з тим, мати [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , так як продовжувала мешкати в житловому будинку, який належав [PERSON] , отримувала орендну плату за оренду земельної ділянки та майнового паю, однак оформити свої спадкові права в результаті тривалої хвороби не встигла. [INFO] її мати - [PERSON] померла. Вона маючи намір прийняти спадщину після смерті матері, звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районної державної нотаріальної контори із заявою про оформлення та видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законом, проте 11.04.2019 року отримала письмову відповідь за № 57/01-16, відповідно до якої їй відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Однак, вона фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки до дня смерті матері мешкала разом з нею, доглядала за нею, вела спільне господарство та провела її поховання, на даний час отримує орендну плату за оренду земельної ділянки та майнового паю. Більш того, стверджує, що її рідна сестра - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на її користь - [PERSON] . На підставі вищевказаних обставин вона і звернулась до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочне рішення суду згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, проти позову заперечень не має. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] померла спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS] ; - земельної ділянки, площею 5,27 га у межах згідно з планом, [ADDRESS] , що розташована на території Шабівської сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - майнового паю із пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства СК «Шаболат» с.Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] вищенаведеної земельної ділянки підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 10.06.2004 року на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.05.2004 року № 662/2004, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 112/26. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] майнового паю із пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства СК «Шаболат» с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області підтверджується копією Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства /майновий сертифікат/ серії ША № 0884, а також Довідкою № 1743 від 11.04.2019 року ТОВ «Агрофірма «Шаболат» про те, що СК «Шаболат» реорганізований у порядку перетворення у ТОВ «Агрофірма «Шаболат`та майновий пай [PERSON] на теперішній час складає 9454,09 грнн - 1,2872 %. Факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] житлового будинку [ADDRESS] підтверджується копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та довідкою № 153/01-21, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, згідно якої дійсно згідно запису погосподарської книги сільської ради за 2012 рік та 2016-2020 роки, особовий рахунок 01-0689-1, власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, в судовому засіданні на підставі вищезгаданих доказів достовірно підтверджено факт належності померлій житлового будинку [ADDRESS] , а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині є доведеними та підлягаючими задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.1989 року спадкодавець [PERSON] склала заповіт, яким усе належне їй майно, у тому числі житловий будинок з усіма госпбудівлями, що розташований в [ADDRESS] заповідала [PERSON] . Вказане також підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. У відповідності до довідки № 134/01-21 від 11.04.2019, виданої Шабівською сільською радою, дійсно згідно по господарської книги сільської ради та домової книги на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали, зокрема донька - [PERSON] , [INFO] . Проте, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерті серії [NUMBER] . Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що померла [INFO] /згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки № 132/01-21, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради 11.04.2019 року, дійсно, згідно погосподарської книги сільської ради та домової книги на день смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: донька - [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, інший спадкоємець надала до суду у встановленому законом порядку заяву, якою відмовилась від належного їй спадкового майна на користь [PERSON] , тобто позивача. Окрім усіх наведених вище доказів, матеріали справи містять також довідку № 154/01-21, видану виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, відповідно до якої, дійсно, згідно запису погосподарської книги сільської ради за 2012 рік та за 2016-2020 роки, особовий рахунок 01-0689-1, [PERSON] була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] та бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] , доглядала за ними, вела спільне господарство та провела їх поховання. Таким чином, та на підставі вищезгаданих довідок сільської ради в судовому засіданні достовірно підтверджено факт сумісного проживання [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а отже позовні вимоги в цій частині є також обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Позивач бажаючи прийняти спадщину звернулась до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Драченка А.Н., проте згідно довідки № 57/01-16 від 11.04.2019 року нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем І черги за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки проживала разом з нею на момент відкриття спадщини, окрім того звернулась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від її прийняття, однак та обставина, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що перешкоджає їй у нотаріальному оформленні спадщини, взявши до уваги підтверджений факт прийняття спадщини [PERSON] , що померла [INFO] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] згідно заповіту шляхом фактичного прийняття спадщини, враховуючи те, що в судовому засіданні підтверджено належність спірного майна [PERSON] , яка померла [INFO] , враховуючи й те, що інший спадкоємець відмовилась від прийняття спадщини у встановленому законом порядку на користь позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до Шабівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно та можливість їх задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved