Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 08.05.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 31.10.2014 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 30 026грн. 58коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 30 026грн. 58коп. за кредитним договором №б/н від 08.05.2008 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, стверджував те, що кошти з платіжної картки були зняті не ним, що було здійснено протиправне зняття грошових коштів з його банківської картки іншими особами, посилаючись на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2014 року по справі №577/855/13-к. Вказував, що він неодноразово попереджав банк, як в усній так і в письмовій формі, про протиправне зняття грошових коштів з його банківської картки іншими особами. Наполягав на тому, що ПАТ КБ «Приватбанк» не може з нього стягувати гроші, які не він знімав і даними грошовими коштами він не користувався, а тим паче ще й нараховувати проценти, комісію, штрафи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи та зясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що\~\~08.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір /а.с.9-15/. Договір був укладений у формі заяви разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 14.05.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" та повідомив про протиправне зняття з його банківської картки грошові кошти та із заявою про видачу нової картки /а.с.104/. В свою чергу, цього ж дня, позивач видав відповідачу іншу платіжну картку клієнта ПАТ КБ "ПриватБанк" /а.с.91,102/, тобто правовідносини між сторонами по справі не припинялися. Відповідно до п. 6.10, 6.11,6.12 та 7.1 Умов та правил в обовязки клієнта входить - вживати заходів до запобігання втрати (розкрадання) карт, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформувати, нанесеної на карту магнітну смугу, або їх незаконного використання, а також інформувати Банк про незаконне використання крти. У триденний термін після усної заяви про втрату картки, ПІН надати письмову заяву в банку, яке повинно містити конкретні обставини втрати картки та / або ПІН або відомі держателю відомості про їх незаконне використання, дату і час заяви клієнтом про подію /а.с.13/. 22 березня 2013 року відповідач повторно звертався до позивача із заявою, в якій вказав про кримінальну справу, яка перебуває в провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області по факту шахрайства, вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електро-обчислювальної техніки, а саме банкоматів ПАТ КБ "ПриватБанк", в якій він фігурує як потерпілий. Також, просив не нараховувати відсотки та штрафні санкції на кошти, які були зняті з його кредитної картки та закрити всі його рахунки, відкриті в ПАТ КБ "ПриватБанк" /а.с.92/. Однак, ПАТ КБ "ПриватБанк" по кредиту продовжував нараховувати заборгованість відповідачу по даному кредитному договору б/н від 08.05.2008 року, в тому числі проценти, комісії і штрафи. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач станом на 31.10.2014 року, заборгував перед банком борг в сумі 30 026грн. 58коп. за кредитним договором №б/н від 08.05.2008 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 13 145грн. 34коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 13 325грн. 22коп., заборгованість по комісії за користування кредитом 1 650грн. 00коп., штраф (фіксована частина) 500грн. 00коп., штраф (процентна складова) 1 406грн. 02коп. /а.с.4-6/. Як встановлено судом, грошові кошти з банківської картки [PERSON] 14.05.2012 року було протиправно знято [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області по справі від 577/855/13-к від 27 травня 2014 року. З цивільним позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] матеріальної шкоди [PERSON] не звертався. /а.с.44-57/. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд враховує те, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Оскільки зняття коштів з рахунку позивача проведено у відповідності до вимог Умов та правил надання банківських послуг, банк не несе відповідальності за зняття коштів іншою особою, ніж клієнтом банку, на якого оформлена платіжна картка. Однак, відповідно до вимог кредитного договору, узгодженого між сторонами по справі, відповідач повідомив банк про протиправне зняття з його банківської картки грошові кошти, тому позивач безпідставно нарахував [PERSON] проценти, комісії і штрафи по заборгованості за кредитом. Тому, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 243грн. 60коп. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: partial