Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем, та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення сином повноліття. Також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір на користь позивача у розмірі 840 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрату взаєморозуміння. Сторони припинили подружні відносини та проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина та позивача не надає, а коштів позивача на утримання не вистачає. Дитина проживає з позивачем, позивач не працює так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, домовлятися щодо щомісячної сплати аліментів в певній сумі на утримання сина та позивача, відповідач не бажає. З цих підстав позивач змушена звернутись до суду, оскільки домовленості щодо матеріального забезпечення позивача та їхнього сина між сторонами не досягнуто, їх шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження не можливе. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 05 листопада 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 747 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 716. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що на даний час сторонни подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оцінивши досліджені докази, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд вважає за можливе розірвати шлюб, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я; матеріальне становище дитини; стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1. ст. 184 СК України). Враховуючи викладені обставини, розмір встановленого прожиткового мінімуму, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає за доцільне позов задовольнити, а саме,стягнути із відповідача аліменти у розмірі 960 грн. 50 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 76 СК України якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлений у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня. Таким чином, враховуючи, що позивач просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на її утримання та утримання сина в розмірі 3000 грн., а також, що вирішено стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 960 грн. 50 коп., то є обґрунтованим та доцільним стягнути із відповідача аліменти в розмірі 2039 грн. 50 коп. щомісячно, на утримання [PERSON] - [INFO] , проживаючої та зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , починаючи з 26 жовтня 2020 року і до виповнення дитині [PERSON] - [INFO] , трьох років. Відповідно ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп.

Outcome: approved