Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що 07.01.2018 померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим за її життя 06.07.2017, відповідно до якого вона заповіла їй, [PERSON], усе належне їй майно. 27.05.2017 помер батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 09.06.2005, відповідно до якого він заповів усе належне йому майно також їй, [PERSON]. Позивач спадщину прийняла після обох батьків шляхом подачі заяви про прийняття спадщини на протязі встановленого законодавством строку нотаріусу за місцем відкриття спадщини, однак у видачі нотаріального акту на частки житлового будинку, що розташований в с. Скитка по вул. Першотравнева 36, Липовецького району Вінницької області, який належав її батькам на праві спільної сумісної власності, оскільки мав статус колгоспного двору нотаріус відмовив, мотивуючи тим, що встановити, яка частка зазначеного будинку належала кожному із спадкодавців не представляється можливим, що стало підставою для звернення до суду. У межах визначеного судом строку відповідач не надав до суду відзиву, однак в заяві адресованій суду сільський голова просив про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Ухвалою суду від 11.02.2019 за клопотанням позивача було витребувано матеріали спадкових справ до майна померлого 27.05.2017 [PERSON] та померлої 07.01.2018 [PERSON]. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому за результатами підготовчого провадження вважає за можливе ухвалити рішення у даному судовому засіданні, за наявними у справі доказами, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що 27.05.2017 в с. Скитка Липовецького району Вінницької області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-АМ №372530 (а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина. З матеріалів Спадкової справи встановлено, що за життя [PERSON] на випадок своєї смерті вчинив особисте розпорядження, відповідно до якого заповів на імя своєї доньки - позивача, [PERSON] усе належне їй рухоме і нерухоме майно. Вказаний заповіт не змінений і не скасований спадкодавцем. Позивач в межах визначеного законодавцем строку подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, дружина спадкодавця від своєї обовязкової частки у спадщині відмовилась, подавши заяву відповідного змісту. Наведене свідчить, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 03.12.2018 позивачеві відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Скитка, вул. Першотравнева 36, мотивуючи тим, що він належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування". Згідно Свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок, яке видане 17.11.1993 Скитківською сільською Радою народних депутатів житловий будинок, що розташований за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Скитка, вул. Першотравнева 36, відносився до суспільної групи господарств\~"колгоспний двір", головою якого зазначено [PERSON]. За відомостями органу місцевого самоврядування, станом на 15.04.1991 (момент набрання чинності\~Законом України "Про власність") головою колгоспного двору був [PERSON], членом двору була [PERSON] (а.с.12, 13). 07.01.2018 в с. Скитка Липовецького району Вінницької області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-АМ №395904 (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина. З матеріалів Спадкової справи встановлено, що за життя [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла на імя своєї доньки - позивача, [PERSON] усе належне їй рухоме і нерухоме майно. Вказаний заповіт не змінений і не скасований спадкодавцем. Позивач в межах визначеного законодавцем строку подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, інші спадкоємці за матеріалами справи відсутні, отож позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Відповідно до\~статті 120 ЦК УРСР\~майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст.121,123 Цивільного кодексуУкраїнської\~PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Наведене свідчить, що станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по Ѕ кожному належав житловий будинок за №36 по вулиці Першотравнева, в с. Скитка, Липовецького району, Вінницької області. Після смерті батьків позивач спадщину прийняла, інші спадкоємці відсутні. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності, а їх взаємний звязок є достатнім, що свідчить про порушення прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання представником відповідача позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову.

Outcome: approved