Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № KGDОGK01580030 укладеного 17.08.2007 року між сторонами ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав [PERSON] кредит в сумі 55 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,08% на рік з кінцевим терміном повернення до 16.08.2017 року. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 17.08.2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки №KGDGK01580030, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок загальною площею 44,50 кв.м. за адресою : [ADDRESS]. Однак [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 24.02.2014 року має заборгованість перед позивачем в сумі 48 471 гривня 66 копійок, яку відмовляється добровільно сплатити . Представник позивача в судовому засіданні заявлену вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки підтримав повністю . Позовну вимогу про виселення уточнив та просив суд виселити та зняти з реєстрації з житлового будинку, який є предметом іпотеки [PERSON] Вказані вимоги обгрунтував обставинами, які викладені в позовній заяві . Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . З огляду на ті обставини, що представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наданих позивачем доказів . Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 14.08.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" в особі керівника Добровеличківського відділення Бугор Ю.В. та [PERSON] (позичальник), укладено кредитний договір ( далі по тексту кредитний договір ) . Відповідно до розділу 2.2 кредитного договору позичальник зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до договору, сплатити банку винагороду згідно вимог договору, погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строках, передбачених договором. Відповідно до розділу 7 договору, банк надав позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 17.08.2007 року по 16.08.2017 року включно в сумі 50 000 гривень у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на купівлю житла, а також у розмірі 5000 гривень на виплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом . Періодом сплати прийнято вважати період з 17 по 22 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором мало здійснюватися в наступному порядку : щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 947 гривень для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.1 договору іпотеки від 17.08.2007 року, укладеного між сторонами іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно зазначене в п.35,3 договору в забезпечення виконання зобов'язання позичальника перед іпотекодержателем , в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов'язань забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки. Відповідно до п.2 договору іпотеки іпотекою забезпечується виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором. Відповідно до п.18.8.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань передбачених кредитним договором , вони не будуть виконані. Відповідно до п.35.3 договору іпотеки в забезпечення зобов'язань за кредитним договором та зобов'язань за цим договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок лампадний , загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м та надвірні будівлі, що знаходяться за адресою : [ADDRESS]. Сторони визначилися, що вартість предмета іпотеки складає 50000 гривень . Із п.1.1 Статуту ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК ", встановлено, що останнє є правонаступником ЗАТ КБ "ПриватБанк ". З розрахунку заборгованості за договором №KGDOGK01580030 від 17.08.2007 року заборгованість позичальника [PERSON] перед банком станом на 24.02.2014 року складається з : заборгованості за кредитом в сумі 40541 гривня ; заборгованості за відсотками в сумі 4288 гривень 06 копійок ; заборгованості з комісії в сумі 500 гривень ; заборгованості з пені в сумі 596 гривень 33 копійки ; штрафу (фіксована частина) в сумі 250 гривень ; штрафу (відсоток від суми заборгованості) в сумі 2296 гривень 27 копійок. Всього заборгованість становить 48 471 гривня 66 копійок. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов"язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 35 цього ж Закону на іпотекодержателя покладається обов'язок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення встановленої форми. В матеріалах справи ( а.с. 13 ) міститься письмова вимога ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " від 31.12.2008 року про усунення порушення, яка за змістом відповідає вимогам ст.35 Закону України " Про іпотеку ", адресована відповідачеві про що свідчить реєстр поштових відправлень № 403ір від 09.01.2009 року . Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки : або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. Згідно з п.24 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки можливе на підставі рішення суду. Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №KGDOGK01580030 від 17.08.2007 року) ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині звернення стягнення ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства, кредитного договору та договору іпотеки, оскільки [PERSON] не виконує взяте на себе зобов'язання згідно з умовами договору кредиту, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, тому вказані вимоги слід задовольнити повністю . Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. За ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. З пояснень представника позивача встановлено, що в будинку, який є предметом іпотеки, зареєстрований та проживає відповідач . В матеріалах справи ( а.с. 7 ) міститься письмова вимога ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " від 15.01.2014 року про виселення відповідача з житла, яке є предметом іпотеки, яка направлена [PERSON] 17.01.2014 року про що свідчить реєстр поштових відправлень № 71 від 17.01.2014 року . Оскільки проживання [PERSON] в будинку на який звертається стягнення, перешкоджатиме реалізації предмета іпотеки, суд приходить до висновку про необхідність виселення відповідача із спірного будинку . Позовна вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем знаходження предмета іпотеки є безпідставною, оскільки згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 526,611,1054, ЦК України, ст.ст.12,33,38,39,40 Закону України "Про іпотеку " п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»

Outcome: partial