Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі - ТОВ "Кредитні ініціативи") про зобов`язання вчинити дії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 липня 2008 року відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" (далі - ВАТ "Сведбанк"), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Сведбанк" (далі - ПАТ "Сведбанк"), та [PERSON] укладено кредитний договір № 2631/0708/45-018, відповідно до умов якого банком надано позивачеві кредит для споживчих потреб у сумі 135000,00 доларів США на строк 30 років. Процентна ставка за користування кредитом становила 11,90 % річних. 28 листопада 2012 року ПАТ "Сведбанк" відступило на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018. 25 жовтня 2013 року новий кредитор ТОВ "Кредитні ініціативи" та [PERSON] уклали додатковий договір до кредитного договору від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018 б/н, згідно з яким сторони дійшли домовленості про припинення первісних зобов`язань позивача, які виникли на підставі кредитного договору зі всіма змінами і доповненнями, за якими боржник зобов`язується повернути кредитору суму кредиту у розмірі 135000,00 доларів США не пізніше 15 липня 2038 року, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, які визначені кредитним договором, сплачувати неустойки, а також здійснювати всі інші платежі, як це передбачено кредитним договором. Станом на 25 жовтня 2013 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитом складає 217583,40 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 1739144,12 грн, а саме: сума кредиту 134530,22 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 1075300,05 грн; сума процентів за користування кредитом 83053,18 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 663844,07 грн. Відповідно до п. 1.2 додаткового договору первісні зобов`язання припиняються переданням боржником кредиторові відступного. Позивач стверджував, що відповідач усупереч положенням додаткового договору до кредитного договору від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018 від 25 жовтня 2013 року б/н неправильно здійснив розрахунок заборгованості [PERSON] , зазначивши у повідомленні про прощення частини боргу, що сума заборгованості позичальника за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018 становить 3976078,34 грн. Позивач вказав на те, що за період з 25 жовтня 2013 року до 14 вересня 2017 року ним сплачено у рахунок погашення заборгованості 1096463,50 грн, а тому різниця між сумою заборгованості та сумою відступного складає 642680,62 грн (1739144,12 грн - 1096463,50 грн = 642680,62 грн). З цих підстав [PERSON] стверджував, що податок на доходи фізичних осіб та військовий збір він повинен сплатити, виходячи з суми отриманого доходу від прощеного боргу у розмірі 642680,62 грн. За таких обставин позивач просив суд зобов`язати ТОВ "Кредитні ініціативи" видати йому довідку про прощення частини боргу згідно з розрахунком, зазначеного відповідно до п. 2.1 додаткового договору до кредитного договору від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018 про припинення зобов`язання переданням відступного від 25 жовтня 2013 року б/н на суму: 642680,62 грн, військовий збір на суму 9640,21 грн. Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов свого довірителя з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях від 10 вересня 2020 року, просив суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, стверджував, що ТОВ "Кредитні ініціативи" правильно здійснило розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018, коректно зазначивши його у повідомленні про прощення частини боргу від 15 вересня 2017 року. Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. 15 липня 2008 року ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк", та [PERSON] укладено кредитний договір № 2631/0708/45-018, згідно з умовами якого банком надано позивачеві кредит для споживчих потреб у сумі 135000,00 доларів США на строк 30 років. Процентна ставка за користування кредитом становила 11,90 % річних (а. с. 10-14). Судом встановлено, що за договором факторингу від 28 листопада 2012 року ПАТ "Сведбанк" відступило на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018. 25 жовтня 2013 року ТОВ "Кредитні ініціативи" та [PERSON] уклали додатковий договір до кредитного договору від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018 про припинення зобов`язання переданням відступного б/н (далі - додатковий договір) Відповідно до п. 1.1 додаткового договору його сторони дійшли домовленості про припинення первісних зобов`язань позивача, які виникли на підставі кредитного договору зі всіма змінами і доповненнями, за якими боржник зобов`язується повернути кредитору суму кредиту у розмірі 135000,00 доларів США не пізніше 15 липня 2038 року, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, які визначені кредитним договором, сплачувати неустойки, а також здійснювати всі інші платежі, як це передбачено кредитним договором. Станом на 25 жовтня 2013 року загальна сума заборгованості позичальника за кредитом складає 217583,40 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 1739144,12 грн, а саме: сума кредиту 134530,22 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 1075300,05 грн; сума процентів за користування кредитом 83053,18 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 663844,07 грн. П. 1.2 додаткового договору передбачено, що первісні зобов`язання припиняються переданням боржником кредиторові відступного. Відступним за цим договором є грошові кошти в національній валюті України у розмірі, що складається з загальної суми всіх платежів, розмір, порядок та строки сплати яких встановлені в п. 1.5 цього договору. Відступне передається кредиторові виключно у гривнях (п. п. 1.3, 1.4 додаткового договору). Згідно з п. 1.5 додаткового договору зоржник зобов`язується передати кредитору суму відступного шляхом її сплати частинами (платежами), розмір яких визначається в такому порядку: у термін до 25 жовтня 2013 року боржник зобов`язується передати кредитору частину суми відступного у розмірі 162916,00 грн. Починаючи з 25 листопада 2013 року у термін до 25 жовтня 2017 року боржник зобов`язується передати кредитору решту частини суми відступного шляхом здійснення регулярних платежів, які боржник зобов`язується не пізніше 25-го числа кожного календарного місяця, починаючи з 25 листопада 2013 року. При цьому сторони погоджуються, що розмір кожного платежу визначається за формулою: П = 942,65 х Y, де П - сума платежу в національній валюті України, Y - це показник середньозваженого курсу долара США на міжбанківському валютному ринку України, що встановлений на офіційному сайті https://bank.gov.ua/control/uk/index, станом на дату, що передує даті здійснення платежу. Сторони домовились про те, що у разі, якщо на дату розрахунку суми платежу значення показника Y не встановлене на вказаному в пп. 1.5.2 п. 1.5 web-сайті, сторони застосовують значення показника Y = 9. У п. 2.1 додаткового договору сторони погодили, що з дати отримання кредитором у повному обсязі грошових коштів, які передано боржником кредитору в якості відступного на підставі цього договору, припиняють зобов`язання боржника, які визначені кредитним договором про надання траншу в сумі, що дорівнює сумі відступного. Крім цього, після виконання боржником умов п. п. 1.3-1.5 договору, а також за умови виконання кредитором положень п. 2.2 цього договору, кредитор має право припинити зобов`язання боржника за кредитним договором шляхом звільнення (прощення боргу) боржника від подальшого виконання зобов`язань за кредитним договором в сумі, що розраховується як різниця від суми заборгованості боржника за кредитним договором, що існує на момент підписання цього договору, та сумою відступного, що передається в порядку передбаченому п. п. 1.3-1.5 цього договору. Таким чином, після отримання кредитором грошових коштів в якості відступного в розмірі та в порядку, визначеному п. 1.5 цього договору, а також за умови звільнення кредитором боржника від виконання останнім зобов`язання за кредитним договором, всі та кожне із зобов`язань боржника, визначені кредитним договором, припиняються, а сам кредитний договір вважається таким, що припинив свою дію. Відповідно до п. 2.2 додаткового договору після виконання боржником належним чином п. п. 1.3-1.5 цього договору, боржник звертається до кредитора для отримання документів (документа), які підтверджують припинення зобов`язань боржника за кредитним договором, зокрема повідомлення (довідку) про прощення частини боргу. За період з 25 жовтня 2013 року до 14 вересня 2017 року [PERSON] сплатив у рахунок погашення заборгованості 1096463,50 грн. Для перевірки цих обставин судом було запропоновано відповідачеві надати перевинні бухгалтерські документи, проте вони надані не були. Водночас у судовому засіданні представник відповідача не заперечував той факт, що [PERSON] за період з 25 жовтня 2013 року до 14 вересня 2017 року сплачено у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018 грошові кошти у сумі 1096463,50 грн. Стверджуючи, що заборгованість за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018 повинна розраховуватись у національній валюті України, виходячи з курсу гривні до долара США, визначеного у п. 1.1 додаткового договору, позивач зазначив, що різниця між сумою заборгованості та сумою відступного складає 642680,62 грн (1739144,12 грн - 1096463,50 грн = 642680,62 грн). Натомість у повідомленні про прощення частини боргу від 15 вересня 2017 року ТОВ "Кредитні ініціативи" здійснило розрахунок заборгованості за кредитом у гривневому еквіваленті, виходячи з курсу гривні до долара США станом на час складення указаного повідомлення. У повідомленні зазначено, що тіло кредиту складає 151979,05 доларів США, що еквівалентно 3976078,34 грн, хоча у п. 1.1 додаткового договору сторони визначили, що тіло кредиту становить 134530,22 доларів США, що еквівалентно 1075300,05 грн. Також ТОВ "Кредитні ініціативи" включено до складу заборгованості за кредитом пеню у сумі 2156650,35 грн, хоча у додатковому договорі сторони погодили, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018 складається лише з тіла кредиту та процентів за користування ним (а. с. 18). Відповідач у повідомленні про прощення частини боргу від 15 вересня 2017 року вказав, що після сплати [PERSON] за період з 25 жовтня 2013 року до 14 вересня 2017 року заборгованості за кредитом у сумі 1096463,50 грн, кредитор прийняв рішення про анулювання залишку боргу у сумі 6132728,69 грн. Також у цьому повідомленні ТОВ "Кредитні ініціативи" поінформувало позивача, що відповідно до вимог ПК України до складу його річного оподаткованого доходу входить дохід від прощеного основного боргу у сумі 3976078,34 грн. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 600 ЦК України зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Також зобов`язання може бути припинене внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України (тут і далі - у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу). Базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст. 164 ПК України). До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 % однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 01 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом. За кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит), платник податку має право на сплату суми податкового зобов`язання, нарахованої на суму боргу (кредиту та/або відсотків), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності, протягом трьох років починаючи з року, в якому задекларовано суму такого податкового зобов`язання. Для розстрочення такої суми податкового зобов`язання платник податку разом із декларацією подає до контролюючого органу заяву у довільній формі, що містить фактичні дані про суму прощеного (анульованого) кредитором боргу (кредиту та/або відсотків), підтверджену відповідними документами кредитора, та коротке пояснення обставин, що призвели до виникнення необхідності здійснення розстрочення задекларованої суми податкового зобов`язання (абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України). 07 травня 2005 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" від 09 квітня 2015 року № 321-VIII, яким підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено п. 8, яким визначено,що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01 січня 2014 року. Дія абз. 1 цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01 січня 2015 року. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Основна сума боргу платника податку анульована (прощена) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника. Законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором. Курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню. У силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 01 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 01 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми п. 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України. Застосування вимог абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України можливо лише у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими п. 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Такими, зокрема є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Ч. 2 ст. 5 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Складення ТОВ "Кредитні ініціативи" повідомлення про прощення частини боргу від 15 вересня 2017 року впливає на права та інтереси позивача, зокрема на визначення загального річного оподатковуваного доходу [PERSON] , з якого він має сплатити податок з доходу фізичних осіб та військовий збір. Зважаючи на те, що у повідомленні про прощення частини боргу від 15 вересня 2017 року містяться суперечливі дані щодо розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018, достовірність яких не доведена відповідачем у суді з покликанням на первинні бухгалтерські документи, що порушує права та інтереси позивача, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати ТОВ "Кредитні ініціативи" видати [PERSON] нове повідомлення (довідку) про прощення частини боргу, здійснивши його розрахунок відповідно до п. 2.1 додаткового договору до кредитного договору від 15 липня 2008 року № 2631/0708/45-018 про припинення зобов`язання переданням відступного від 25 жовтня 2013 року б/н. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує судовий збір у сумі 768,40 грн з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial