Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У лютому 2014 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - ТОВ "ОТП Факторинг Україна") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 вересня 2012 року між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (далі - ПАТ "ОТП Банк") та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2000918654, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит на придбання товару та придбання послуг зі страхування у сумі 22937,51 грн на строк 20 місяців. Процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту - 720,04 грн щомісячно. Погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі та в порядку, визначеному графіком платежів, який є невід'ємним додатком до кредитного договору. [PERSON] одержав та використав за цільовим призначенням кошти, отримані в кредит. П. 1.4.6. договору про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654 передбачено обов'язок позичальника сплачувати кредит, проценти за його користування й комісію за обслуговування кредиту у строки та в порядку визначеному договором і графіком платежів у складі ануїтетного платежу. Повністю повернути кредит позичальник зобов'язався у термін до 21 травня 2014 року (п. 1.4.1. договору). Проте позичальник не дотримується умов кредитного договору, несвоєчасно та не у повному обсязі сплачує кредит, проценти за користування ним та комісію за обслуговування кредиту. Станом на 27 січня 2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654 становить 30853,24 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 21789,94 грн, заборгованість зі сплати за користування кредитом у сумі 2,28 грн, заборгованість зі сплати комісії за обслуговування кредиту у сумі 9061,02 грн. На підставі договору факторингу від 08 листопада 2013 року №08/11/2013 ПАТ "ОТП Банк" відступило своє право вимоги до [PERSON] позивачеві ТОВ "ОТП Факторинг Україна". З цих підстав позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654 у сумі 30853,24 грн, а також судовий збір у сумі 308,54 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала, просила суд їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечував, пояснив, що у зв'язку з скрутним матеріальним становищем не міг у повному обсязі сплачувати кредит та кошти за користування ним. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит на придбання товару та придбання послуг зі страхування у сумі 22937,51 грн на строк 20 місяців з 21 вересня 2012 року до 21 травня 2014 року. Процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту - 720,04 грн щомісячно. Погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі та в порядку, визначеному графіком платежів, який є невід'ємним додатком до кредитного договору (а. с. 6-9). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ "ОТП Банк" відповідачеві [PERSON], які він використав для за цільовим призначенням. За договором факторингу від 08 листопада 2013 року №08/11/2013, ПАТ "ОТП Банк" відступило ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право вимоги до позичальника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654 (а. с. 19-23). Про зміну кредитора відповідач був повідомлений шляхом надсилання йому поштою відповідного листа-повідомлення (а. с .13, 14). П. 1.4.6. договору про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654 передбачено обов'язок позичальника сплачувати кредит, проценти за його користування та комісію за обслуговування кредиту у строки та в порядку визначеному договором і графіком платежів у складі ануїтетного платежу. Повністю повернути кредит позичальник зобов'язався у термін до 21 травня 2014 року (п. 1.4.1. договору). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустив заборгованість зі сплати кредиту, процентів за користування ним та комісії за обслуговування кредиту. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. П. 1.5.4. договору про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654 кредитодавцеві надано право вимагати дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654 шляхом надіслання позичальнику поштового відправлення з повідомленням про необхідність достроково повернути кредит та сплатити інші платежі за договором (а. с. 12, 13). Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2012 року №2000918654 у сумі 30853,24 грн, в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 21789,94 грн, заборгованість зі сплати за користування кредитом у сумі 2,28 грн, заборгованість зі сплати комісії за обслуговування кредиту у сумі 9061,02 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з [PERSON] на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" судовий збір у сумі 308,53 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст .ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 625, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077, 1081, 1082 Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved