Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка "Супер Кредит" м. Київ звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2937,\~92грн., мотивуючи тим, що 26.12.2014 року між кредитною спілкою "Супер Кредит" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-46/0124/14/109/99, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобовязався надати відповідачці кредит в сумі 2833 грн. Позивач виконав умови додаткового договору №1 та надав відповідачці кредит в сумі 2833 грн.. а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером №251 від 26.12.2014 року. Відповідно до п. 3.2 договору, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 60% річних. Відповідно до п.п. 9, п 2.4 договору, відповідачка зобовязалася проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці №1, п. 3.3 договору. На виконання умов п. 2.4 договору відповідачкою було здійснено останній платіж тільки 22.10.2015 року, що в свою чергу спричинило затримку відповідачкою частини кредиту та сплати процентів за договором. Вищенаведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та пені по договору станом на 18.08.2017 року, з якого також вбачається, що на вказану дату заборгованість за кредитним договором становить 2937,92 грн, що складається із: нарахованих відсотків 1576,27 грн. за період з 27.09.2015 року по 18.08.2017 року та пені 1361,65 грн. за період з 27.09.2015 року по 12.10.2016 року. Представник позивача [PERSON] спілки "Супер Кредит" в судове засідання не заявився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомила, зав про розгляд справи у її відсутності не подавала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 26.12.2014 року між [PERSON] спілкою [PERSON] спілка "Супер Кредит" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №СК-46/0124/14/109/99, згідно якого остання отримала кредит у сумі 2833 грн., що підтверджується копіями заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до п.3.1 договору, кредит мав надаватися відповідачці у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідачки. Позивач виконав умови договору та надав [PERSON] кредит у сумі 2833 грн., а остання його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером від 26.12.2014 року, зі сплатою за користування кредитом з розрахунку 60% річних. [PERSON] зобовязалася відповідно до договору проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту в строк не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в таблиці 1 п.3.3 договору. Відповідно до п. 6.1 Договору, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов'язань за Договором несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та умов Договору. Таким чином, за Договором відповідачка була зобов'язана повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. Згідно п. 3.4. Договору, зазначено, що у випадку прострочення відповідачем термінів платежів, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Таким чином, відповідачці необхідно сплатити позивачу, також і неустойку у вигляді пені за порушення зобов'язання передбаченого Договором у вказаному вище розмірі. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. І\~ст. 552 Цивільного кодексу України\~сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Тому, відповідачка також має виконати перед позивачем передбачені Договором зобов'язання по сплаті відсотків. На виконання умов п.2.4 Договору відповідачем здійснювалися проплати не у відповідності сум і термінів платежів, зазначених у Таблиці 1 Договору, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за договором. Вказане підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по договору станом на 18.08.2017 року. У звязку із чим, станом на 18.08.2017 року сума заборгованості становить 2937,92 грн, що складається із: нарахованих відсотків 1576,27 грн. за період з 27.09.2015 року по 18.08.2017 року та пені 1361,65 грн. за період з 27.09.2015 року по 12.10.2016 року. Відповідно до п.п.3.5, 3.6 договору позивач та відповідач домовилися, що строк позовної давності за цими договорами складає 10 років, в тому числі й на стягнення пені. Прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. 08 червня 2017 року [PERSON] була повідомлена листом № 1485/17 про те, що прострочена заборгованість по кредиту на дату написання даного листа складає 1370,64 грн., нараховані та несплачені проценти 1597,59 грн., нарахована та несплачена пеня 4582,62 грн., тому КС «СуперКредит» вимагала від боржника повернути суму простроченого боргу до 18.06.2017 року, а у випадку невиконання вказаної вимоги, кредитодавець вказував, що буде звертатися до суду з позовом про розірвання [PERSON] договору та повернення заборгованості за даним договором. Однак дій, по виконанню покладених на них обов'язків, боржник не вчинила. Відповідно до ч. І\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1\~статті 1049 ЦК України\~вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. У п. 5.1 даного Договору вказується, що договір набуває чинності з 26.12.2014 року і діє до 26.12.2016 року 24 (двадцять чотири) місяці. Однак, в\~статті 1052 ЦК України\~вказується, що у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за\~\~обставин, за\~\~які\~\~позикодавець\~\~не\~\~несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Тому у п. 2.1. Договору зазначається, що кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі затримання та сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більше як на десять відсотків; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту, або використання кредиту не за цільовим призначенням та невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його\~\~умов\~\~за\~\~обставин,\~\~за\~\~які\~\~кредитодавець\~\~не\~\~несе відповідальності. Таким чином із вказаного випливає, що позивач має повне право звернутися до суду із позовом до відповідача про повернення боргу, оскільки відповідач ніяких дій щодо повернення заборгованої суми не вчиняє. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 Цивільного кодексу України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). В\~статті 526 ЦК України\~зазначено - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. І\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином відповідачка, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов'язання за договором по сплаті процентів, однак таке своє зобов'язання не виконує. Відповідно до ч. І\~ст. 546 Цивільного кодексу України\~виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ч. І\~ст. 549 Цивільного кодексу України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] отримала від позивача [PERSON] спілки «СуперКредит» кредитні кошти, однак у добровільному порядку виконати зобов'язання по договору №СК-46/0124/14/109/99 від 26.12.2014 року відмовляється, тому у неї виникла заборгованість за даним договором, яка станом на 18.08.2017 року становить 2937,92 грн, що складається із: нарахованих відсотків 1576,27 грн. та пені 1361,65 грн. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] Спілки «СуперКредит» є підставним, таким що підлягає до задоволення, оскільки дійсно мало місце порушення майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог. Крім того в силу\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачки в користь позивача слід також стягнути понесені судові витрати по справі в сумі 1600 гривень судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved