Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою в порядку ст. 317 ЦПК України, заінтересована особа: Запорізький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті особи. В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця [PERSON], є дочкою [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьк внаслідок атеросклеротичне нижньої правої кінцівки. Сепсис, інтоксикація. Після смерті [PERSON] заявником були отримані наступні документи: 1. Свідоцтво про смерть від 26.02.2018 Серії [NUMBER]; 2. Довідка про причину смерті від 24.02.2018 року № 126. Однак, ці документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". Встановлення факту смерті особи необхідно заявниці [PERSON] для державної реєстрації факту смерті батька. Оскільки батько заявниці [PERSON], [PERSON], помер в м. Донецьк, що також визначається як тимчасово окупована територія, то справа має бути розглянута за місцем подання заяви невідкладно. Посилаючись на вищенаведені обставини, заявниця [PERSON] просить суд, встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьк; допустити негайне виконання рішення у справі. Від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], є дочкою [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьк внаслідок атеросклеротичне нижньої правої кінцівки. Сепсис, інтоксикація. На підтвердження факту смерті заявник [PERSON] надала суду наступні документи: 1. Свідоцтво про смерть від 26.02.2018 Серії [NUMBER]; 2. Довідка про причину смерті від 24.02.2018 року № 126. Крім цього, заявницею [PERSON] надано суду копію паспорту померлого[PERSON]; копію свідоцтва про народження [PERSON]; копію свідоцтва про шлюб [PERSON]; копію паспорту [PERSON]. 11.09.2018 року заявником отримано відмову Запорізького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 363/17.8-06-154 у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником на підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявникові для державної реєстрації факту смерті батька, суд, враховуючи вищенаведені положення законодавства, дійшов висновку про підтвердження факту смерті [PERSON], яка настала [INFO] саме у м. Донецьк. За наведених обставин вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Відповідно до статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень. На підставі викладеного,

Outcome: approved