Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

у січні 2017 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до Фонду соціального страхування України про стягнення не донарахованої страхової виплати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] року у віці 43 років в результаті вбивства у зв'язку із виконанням службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням правосуддя, помер чоловік позивача [PERSON] На момент смерті [PERSON] займав посаду судді Шевченківського районного суду м. Києва. Позивач, як дружина [PERSON] звернулася до робочого органу виконавчої дирекції Фонду із заявою про виплату одноразової допомоги в разі смерті потерпілого та усіма необхідними документами. За результатами розгляду поданих нею документів, Управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві 09.01.2014 р. було прийнято постанову № 2607/1239.1/2 «Про призначення одноразової допомоги сім'ї та особам, які мають право у разі смерті потерпілого» та призначено допомогу у загальному розмірі 516 052 грн. 80 коп., з яких 430 044 грн. одноразова допомога в разі смерті потерпілого його сім'ї та 86 008 грн. 80 коп. одноразова допомога особі, яка має на це право в разі смерті потерпілого. Виплату зазначених сум було здійснено 16.01.2014 р. шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER], відкритий у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України». Позивач зазначає, що здійснена страхова виплата сім'ї є еквівалентною лише п'ятирічній заробітній платі потерпілого.. На її думку, перерахована їй сума страхової вплати є необ'єктивною та недостатньою, оскільки під час прийняття рішення стосовно суми стразової вплати Фонд не взяв до уваги норму ч. 2 статті 45 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 р. № 2862 - ХІІ, який був чинний на момент призначення [PERSON] на посаду судді, що закріпив за ним відповідний рівень соціальних гарантій, які не можуть бути зменшені або скасовані з прийняттям у подальшому інших нормативно-правових актів. Позивач вказує, що сума недоплаченої одноразової допомоги сім'ї у разі смерті потерпілого складає 7 167 грн. 40 коп. (середньомісячна заробітна плата (дохід) потерпілого х 12 місяців х 110 років - 430 044 грн. (фактично сплачена сума одноразової допомоги сім'ї) = 430 044 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач Фонд соціального страхування України в судове засідання повторно не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 23 березня 2011 року, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 15) З вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2012 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2013 року, вбачається, що [PERSON] помер у віці 43 років в результаті вбивства у зв"язку з виконанням службових обов"язків, пов"язаних із здійсненням правосуддя. (а.с. 16 - 61) На момент смерті [PERSON] замав посаду судді Шевченківського районного суду м. Києва, на яку він був призначений спочатку у межах п"ятирічного строку згідно Указу Президента України від 04 серпня 2003 року № 802/2003, після чого Постановою ВРУ від 25.09.2008 р. № 596-VI [PERSON] був обраний суддею Шевченківського районного суду м. Києва безстроково. (а.с. 68 - 82) [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07.06.1996 р., що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] відділом реєстрації актів громадянського стану Київського райвиконкому м. Сімферополя АР Крим. (а.с. 14) З матеріалів справи вбачається, що позивач, як дружина потерпілого [PERSON], звернулася до робочого органу виконавчої дирекції Фонду із заявою про виплату одноразової допомоги в разі смерті потерпілого та усіма необхідними документами. За результатами розгляду поданих нею документів, Управління виконавчої дирекції Фонду у м. Києві 09.01.2014 р. було прийнято постанову № 2607/1239.1/2 «Про призначення одноразової допомоги сім'ї та особам, які мають право у разі смерті потерпілого» та призначено допомогу у загальному розмірі 516 052 грн. 80 коп., з яких 430 044 грн. одноразова допомога в разі смерті потерпілого його сім'ї та 86 008 грн. 80 коп. одноразова допомога особі, яка має на це право в разі смерті потерпілого. Виплату зазначених сум було здійснено 16.01.2014 р. шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER], відкритий у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України», про що свідчить довідка, видана філією ПАТ "Державний ощадний банк" Головним управлінням по м. Києву та Київській області від 23.12.2016 р. № 3538. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що перерахована їй сума страхового відшкодування є необ"єктивною. Посилається на те, що під час прийняття рішення стосовно суми страхової випати Фонд не взяв до уваги норму ч. 2 ст. 45 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 р. № 2862 - ХІІ , який був чинний на момент призначення [PERSON] на посаду судді, що закріпив за ним відповідний рівень соціальний гарантій, які не можуть бути зменшені або скасовані з прийняттям у подальшом інших нормативно-правових актів. Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України "Про статус суддів" у разі загибелі (смерті) судді, що сталася у зв"язку з виконанням відповідно до закону службових обов"язків, сім"ї загиблого виплачується одноразова страхова сума за рахунок страхових платежів по обов"язковому державному особистому страхуванню суддів в розмірі десятирічного грошового утримання за останньою посадою. Таким чином, сума недоплаченої одноразової допомоги сім"ї у разі смерті потерпілого складає 7 167 грн. 40 коп. (середньомісячна заробітня плата (дохід) потерпілого) х 12 (місяців) х 10 (років) - 430 044 грн. (фактично сплачена сума одноразової допомоги сім"ї) = 430 044 грн. 00 коп. Закон України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 р. № 2862-ХІІ втратив чинність в результаті прийняття 07 липня 2010 року закону України № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". Відповідно до ст. 135 Закону № 243 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) життя і здоров"я суддів підлягають обов"язковому державному страхуванню за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". П. 7 ст. 34 Закону про державне соціальне страхування передбачено, що уу разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім"ї повинен бути не меншим за пятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожнуособу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. Суд погоджується з доводами позивача про те, що у неї, як у члена сім"їпотерпілогосудді [PERSON] з моменту його призначення на посаду судді Шевченківського районного суду м. Києва згідно Указу Президента України від 04 серпня 2003 року № 802/2003 та Постанови ВРУ від 25.09.2008 р. № 596-VI, у раз ізагибелі (смерті) останнього у зв"язку із виконанням службових обов"язків, виникло право на отримання одноразової страхової суми за рахунокстраховик платежів по обов"язковому державному особистому страхуванню сддів саме в розмірі десятимісячного грошового утримання за останньою посадовою. Прийняття 07 липня 2010року Закону України № 2453 "Про судоустрій і статус суддів", яким на підставі відсилочної норми закону (ст. 135) було змінено розмір одноразової допомоги сім"ї у разі смерті потерпілого, не підлягає застосуванню до правовідносин, пов"язаних із виплатою одноразової допомоги сім"ї у разі смерті потерпілого [PERSON], оскільки застосування положень вищезазначеного Закону № 2453 замість Закону України "Про статус суддів№ від 15 грудня 1992 р. № 2862-ХІІ є порушенням конституційного принципу незворотньої дії законів та окрім цього звужуєправо сім"ї потерпілого судді, надане йому ст. 45 Закону 2862, та яке виникло у сім"ї потерпілого саме з моменту призначення [PERSON] на посаду судді Шевченківського районного суду м. Києва. Відповідно до аб. 3 п. 1 - 2 Постанови Пленуму Верховоного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. № 6 спори, що виникають із приводу заборгованості, повинні вирішуватися на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на відшкодування шкоди. Відповідно до діючої на дату подання даного позову редації закону України 1105, а саме ч. 3 ст. 10, Фонд несе відповідальність згідно із законом за шкоду, заподіяну з його вини застрахованим особам внаслідок несвоєчасної або неповної виплати матеріального забезпечення, страхових виплат, ненадання або несвоєчасне надання соціальних послуг, передбачених цим Законом. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню як обгрунтовані. Згідно п. 18 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи Фонду соціального страхування України.

Outcome: approved