Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним договір №230995 від 28 серпня 2014 року зі всіма додатками до нього між [PERSON] та ТОВ «Гранфінресурс»; застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з ТОВ «Гранфінресурс» на користь [PERSON] 1750 грн. одноразово сплаченого комісійного внеску та 11 706 грн. 72 коп. сплаченого загального платежу. Представник позивачки до судового засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій наполягав на задоволенні позовних вимог і просив справу слухати у його відсутність та відсутність позивачки. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 28 серпня 2014 року [PERSON] уклала з ТОВ «Гранфінресурс» договір № 230995 з метою одержання суми коштів у розмірі 50000 грн. За умовами цього договору [PERSON] 28 серпня 2014 року сплатила 1750 грн. одноразового комісійного внеску, та починаючи з вересня місяця 2014 року по серпень місяць 2016 року включно сплачувала загальний платіж в сумі 487 грн. 78 коп., який включав щомісячний чистий внесок в сумі 277 грн. 78 коп. - за рахунок якого здійснюється оплата вартості товару чи надаються відповідні суми у позику та адміністративні витрати в сумі 210 грн. - плата за послуги з організації діяльності програми, всього за п'ять місяців 11 706 грн. 72 коп. що підтверджується квитанціями, загалом на виконання умов договору нею було сплачено 13 456 грн. 72 коп. При цьому менеджер відповідача запевнила, що суму позики в розмірі 50000 грн. вона отримає у найближчий час. Однак, у вказаний строк коштів вона не отримала, натомість щомісяця сплачувала черговий місячний внесок за умовами договору. Під час чергової телефонної розмови з відповідачем її запевнили в тому, що суму позики вона отримає, але коли саме не повідомили. Відповідно до умов п. 1.1 вищевказаного договору, адміністратор, за згодою учасника, зобов'язується вчинити від імені та за рахунок учасника певні дії, спрямовані на отриманні учасником грошової суми, зазначеної у додатку № 1 до даного договору, на умовах діяльності програми «Альянс Україна», у порядку та строки, що містить додаток № 2, який є невід'ємною частиною цього договору, в тому числі: сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування, організовувати та проводити захід по розподілу грошового фонду, надати учаснику відповідну суму, заявлену для отримання на умовах діяльності програми, надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами, у порядку та строки передбачені цим договором та додатками до нього. Відповідно до ст. 2 договору № 230995, учасник в день підписання договору сплачує одноразовий комісійний внесок та адміністративний платіж, який сплачується не пізніше 15 календарних днів з моменту отримання дозволу, своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачує загальний платіж, який включає чистий внесок, за рахунок якого адміністратор надає заявлені для отримання грошової суми та адміністративні витрати, що є платою за послуги адміністратора з організації діяльності програми. Відповідно до договору, його укладено у двох примірниках, по одному для кожної із сторін. Цей договір не є поворотною фінансовою допомогою. Усі додатки до нього є його невід'ємною частиною. Згідно з п. 1.3 ст. 1 додатку № 2 до договору, послуги, які є предметом договору, надаються шляхом формування реєстрів учасників програми «Альянс Україна», метою яких є отримання відповідної грошової суми. Як вбачається з п. 4.1 ст. 4 додатку № 2, після вчасної сплати чергового загального платежу учасник набуває право брати участь у найближчому заході, коли фонд реєстру є достатнім. конкретні умови отримання учасником заявленої суми. Адміністратор гарантує учаснику надати обумовлену грошову суму за умови виконання останнім всіх умов договору і додатків до нього. На виконання умов договору, [PERSON] 28 серпня 2014 року сплатила 1750 грн. одноразового комісійного внеску, що підтверджується квитанцією № [NUMBER] від 28.08.2014 року. Окрім того починаючи з вересня місяця 2014 року по серпень місяць 2016 року включно сплачувала загальний платіж в сумі 487 грн. 78 коп., який включав щомісячний чистий внесок в сумі 277 грн. 78 коп. - за рахунок якого здійснюється оплата вартості товару чи надаються відповідні суми у позику та адміністративні витрати в сумі 210 грн. - плата за послуги з організації діяльності програми, всього за 24 місяців 11 706 грн. 72 коп., що підтверджується квитанціями №3999384, №3999339 від 16.09.2014 року; № [NUMBER], №7761010009 від 10.10.2014 року; №3161110005, №3161110007 від 11.11.2014 року; №3161220003, №3161220005 від 12.01.2015 року, №3161110003. №3161110001 від 11.02.2015 року, №3161010009, №3161010009 від 10.03.2015 року, №3160910033, №3160910035 від 09.04.2015 року, №3160710014, №3160710016 від 07.05.2015 року, №3161210019, №3161210021 від 12.06.2015 року, №3161410005, №3161410007 від 14.07.2015 року, №3161110015, №3161110017 від 11.08.2015 року, №3160810034. №3160810036 від 08.09.2015 року, №3160910005, №3160910007 від 09.10.2015 року, №56, №57 від 10.11.2015 року, №0101510005, №0101510007 від 15.12.2015 року, №77, №78 від 20.01.2016 року, №53, №54 від 17.02.2016 року, №29, №30 від 16.03.2016 року, №1, №2 від 19.04.2016 року, №84, №85 від 17.05.2016 року, №9. №10 від 17.06.2016 року. №58512405, №58512142 від 19.07.2016 року, №15, №16 від 18.08.2016 року. Зазначені платежі вчинила з метою отримання позики у розмірі 50 000 грн. Слід зазначити, що позивачка уклала договір № 230995 від 28 серпня 2014 під впливом недобросовісних дій відповідача, які полягали у навмисному створенні у неї помилкового уявлення про обставини, які мають істотне значення: природи правочину, умов, за яких вона могла отримати позику, інших прав та обов'язків сторін у правочині, причиною якої, зокрема, стали відсутність у неї юридичної освіти та наявність певних складнощів у вивченні нею змісту договору, який виготовлений дуже дрібним шрифтом, а також помилкове сприйняття нею змісту і умов договору. Вона неправильно сприйняла фактичні обставини правочину, що вплинуло на її волевиявлення. Згідно ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила нравочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий нравочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Як вбачається із ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Згідно ч. 1, ч. 2ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» заборонена нечесна підприємницька практика. До такої практики віднесена будь-яка діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману - п. 2 абзацу другого ч. І ст. 19. Забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції - н. 7 ч. З ст. 19. Перелік форм підприємницької діяльності, що вводить в оману, не є вичерпним - ч. 2 ст. 19. правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Відповідно до позиції Вищого Спеціалізованого Суду України, яка викладена в інформаційному листі №10-729/0/4-12 від 28.05.2012 року, у разі, якщо позов пред'явлено з підстав недійсності договору по адмініструванню фінансових активів для придбання товарів у групах через невідповідність вимогам Закону України «Про захист прав споживачів»(наявність пірамідальної схеми), суд у кожному конкретному випадку досліджує подані йому докази та перевіряє чи укладено правочин, предметом якого є надання послуг. Якщо суд встановлює, що діяльність відповідача підпадає під ознаки п.7 ч. 3ст.19 вказаного Закону, то відповідно до ч.6 ст.19 цього Закону\~такий правочин є недійсним. Оскільки позивачка сплачувала кошти не за товар, а за можливість отримання позики у сумі 50 000 грн., товариство без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалася виплата позик окремим клієнтам, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, суддя знаходить, що є підстави для визнання вказаного договору нікчемним, то і для визнання договору недійсним. Також укладений сторонами договір не містить строків та термінів отримання учасником товару/позики, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ „Гранфінресурс" за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником товару/позики. Натомість договором передбачено, що у випадку неналежного виконання умов договору або не сплати запропонованих адміністратором платежів, учасник позбавляється права на придбання товару/позики, втрачає сплачений адміністративний платіж і позбавляється права на участь у наступному найближчому заході. У разі виявлення учасником бажання розірвати договір протягом 3 календарних днів з моменту його підписання та виконання ним умов ст. 8 додатку 2 до договору, відповідач повертає учаснику 70% внесеного ним вступного платежу, в інших випадках розірвання договору - вступний платіж та адміністративні витрати учаснику не повертаються, повернення коштів відбувається після закриття реєстру. Таким чином, умови оспорюваного договору є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві і на користь відповідача, і що ТОВ "Гранфінресурс" здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки фонди групи з придбання товару/позики формуються виключно за рахунок внесків інших клієнтів системи, без залучення коштів товариства, а розподіл коштів фонду групи між клієнтами являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми. Є всі підстави вважати, що діяльність відповідача ввела споживача в оману, оскільки програма "Альянс Україна" формується виключно на кошти учасників програми без залучення коштів ТОВ " Гранфінресурс". Оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками програми і в подальшому учасник, який отримав позику, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам програми, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. Рішення про передачу позики залежить лише від волі відповідача, який на власний розсуд приймає таке рішення і позивач позбавлений можливості вплинути на це рішення, оскільки немає можливості отримати інформацію про фінансовий стан інших учасників групи. Умовами договору № 230995 від 28.08.2014 року на позивача покладено обов'язок суворо дотримуватися умов договору, в той час як у договорі відсутні умови, які б передбачали настання негативних наслідків для відповідача за невиконання умов договору, що свідчить про істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків і є порушенням прав позивача. У спірному договорі умова про надання грошей у позику залежить від певних обставин, які можуть взагалі не настати, а тому така умова є несправедливою відносно позивача та вказує, що правочин не направлений на реальне настання правових наслідків. Крім того, оспорюваний договір та додатки до нього укладені в рамках створеної відповідачем системи, яка полягає у створенні груп учасників, які бажають придбати товар з розстроченням платежу на досить тривалий час в порядку та на умовах, передбачених договором та додатками до нього. Така система вводить в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, що в свою чергу здійснюється за кошти, внесені учасниками програми і відповідач без інвестування коштів оплачує товар іншому учаснику програми; також є несправедливою умова про надання грошей у позику за умови сплати позивачем найбільшої суми, що значно перевищує суми інших учасників, проте позивач не володіє інформацією щодо необхідності сплати конкретної суми, яка повинна перевищувати суму інших учасників для отримання бажаної позики. Вбачається, що за умовами договору позивачка мала сплачувати кошти не за сам товар (позику), а за можливість одержання права на отримання позики. ТОВ "Гранфінресурс" без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на отримання позики одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми «Альянс Україна». Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що досягнута між сторонами угода порушує права позивачки, а діяльність відповідача з реалізації послуг з адміністрування системи є такою, що вводить споживача в оману.

Outcome: approved