Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

16 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві просив встановити факт, що земельна ділянка за номером № [NUMBER] контур поля № 29 за Проектом організації території земельних часток (паїв) на землях колективної власності КСП «Україна» Ізюмського району Харківської області належить за розподілом [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Чернещина Борівського району Харківської області, РНОКПП [NUMBER] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії PH № 888381, виданого на підставі розпорядження Ізюмської райдержадміністрації від 18 вересня 2000 року № 491 та зареєстрованого 28 лютого 2002 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 598, про право на земельну частку (пай) по КСП "Україна" с. Кам`янка Ізюмського району Харківської області. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила ухвалити рішення про задоволення вимог. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився. Скерував суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представники позивача та відповідача. За правилами ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд встановив, що [PERSON] , є власником сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП "Україна" с. Кам`янка Ізюмського району Харківської області серії PH № 888381, виданого на підставі розпорядження Ізюмської райдержадміністрації від 18 вересня 2000 року № 491 та зареєстрованого 28 лютого 2002 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 598. Площа угідь по сертифікату на території цієї сільської з адз складає 6,28 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на зддевості).(а.с.9). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.01.2020 року по справі № 623/5027/19, що набрало законної сили 25.02.2020року, встановлено належність вище зазначеного сертифікату [PERSON] .(а.с.10-12). [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та рекомендовано подати витяг з протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) на землях колективного власності колишнього КСП «Україна» з метою підтвердження права на одержання ділянки № [NUMBER] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), зареєстрованого 28 лютого 2002 року в книзі реєстрації сертифікатів за № 598.(а.с.19). Виконавчий комітет Ізюмської міської ради повідомив, що Проект організації території земельних часток (паїв) на землях колективної власності КСП «Україна» Ізюмського району Харківської області та технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю знаходиться на зберіганні в Кам`янському старостинському округу Ізюмської міської ради, але інформація щодо номеру та контуру земельної частки (паю) на [PERSON] в документах відсутня. Також відсутні документи, відповідно до яких можна встановити номери ділянки та контуру земельних часток (паїв) в архівному фонді колгоспу «Україна», про що свідчить відповідь Архівного відділу Ізюмської районної державної адміністрації. Договором оренди земельної частки (паю) № 2 від 27.01.2010 р., укладеним між [PERSON] та орендарем ФГ «Ідеал Агро» - зареєстрованим Кам`янською сільською радою Ізюмського району Харківської області 27.01.2010 р. за № 631 у книзі реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) підтверджено, на час оформлення сертифікату орган місцевого самоврядування, що діяв на момент виникнення цих правовідносин, - Кам`янська сільська рада Ізюмського району Харківської області повідомила про номер ділянки як № [NUMBER] та контур поля № 29.(а.с.13-14). Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ №720/95), установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. У цьому ж пункті Указу №720/95 зазначено, що паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Також, за змістом пунктів 5 вищезгаданого Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначає Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон №899-IV). Частиною першою статті 1 наведеного вище Закону встановлено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. В свою чергу, у розумінні частини першої статті 2 Закону №8 99-1V, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. З вищенаведеними приписами Закону №899-IV і Указу №720/95 перекликаються й пункти 8, 16, 17 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, які передбачають таке. Члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа. Громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з положеннями статті 3 Закону №899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) закріплені у статті 5 Закону №899-IV, частиною першою якої передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом. Розподіл земельних ділянок у межах земель колишнього КСП «Україна» повинний здійснюватись за процедурами, визначені у статті 9 Закону №899-IV, а саме: Розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів. Правовідносини щодо розподілу земельних ділянок врегульовує й Порядок організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 №122. Однак, діюче законодавство не встановлює порядку відновлення інформації щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у разі її втрати. Таким чином внаслідок не збереження Кам`янською сільською радою Ізюмського району Харківської області та Ізюмською міською радою як правонаступником сільської ради належної інформації відносно [PERSON] як власника земельної частки (паю) щодо номеру та контуру моєї земельної ділянки із відповідного протоколу розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) чи витягу із них, створено перешкоди в оформленні права власності на земельну ділянку, яка гарантована законом. Згідно розділу IX Перехідні положення Закону України «Про оренду землі» громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Для укладання такого договору використовується Типовий договір оренди земельної частки (паю), затверджений Наказом Держкомзему України 17 січня 2000 р. N 5. Також встановлено, що реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю) згідно Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 р. N 119. Таким чином, належним чином укладений Договір оренди земельної частки (паю) № 2 від 27.01.2010 року між [PERSON] та орендарем ФГ «Ідеал Агро», що зареєстрований Кам`янською сільською радою Ізюмського району Харківської області 27.01.2010 р. за № 631 у книзі реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв), має достовірні відомості про номер та контур належної йому земельної ділянки. Приймаючи до уваги вище наведене, заява [PERSON] є законною та обґрунтованою, відповідно такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved