Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ГРІН ФАКТОР» звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 20 грудня 2019 року (надійшла до суду 28 грудня 2019 року), в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ГРІН ФАКТОР" заборгованість за кредитним договором №ЛМ-00568697 від 18 червня 2019 року у загальному розмірі 24 922 грн. 38 коп. та судові витрати в сумі 1921 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ МАНІ» (далі - ТОВ «ЛАЙМ МАНІ», кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №ЛМ-00568697 в електронній формі за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті товариства www.vashagotivochka.ua, де розміщено Правила надання грошових коштів у позику онлайн ТОВ «ЛАЙМ МАНІ», які є публічною пропозицією (офертою) та невід`ємною частиною договору. Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства позичальник надала всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів кредитного договору та надала згоду на обробку персональних даних. Клієнт здійснювала заповнення заявки на сайті, вказавши всі дані, примірник договору позики був наданий позичальнику в його особистому кабінеті на сайті товариства, рішення про реєстрацію на сайті та щодо можливості надання позики було надіслано шляхом SMS-повідомлення на телефонний номер в заявці з кодом підтвердження для введення його клієнтом у спеціальне поле на сайті для завершення реєстрації та генерації особистого кабінету, а також для підтвердження умов отримання позики (суму, процентну ставку, строк). Враховуючи, що кредитний договір укладався відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", то примірник договору було надано позичальникові в її особистому кабінеті на сайті товариства. За умовами кредитного договору [PERSON] шляхом безготівкового перерахування кредитодавцем грошових коштів на картковий рахунок отримала кредитні кошти в сумі 4500 грн. на умовах строковості, зворотності та оплатності із зобов`язанням повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Кредитодавець повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі Онлайн» про проведення успішної видачі займу на карту [PERSON] за договором від 18 червня 2019 року № ЛМ-00568697 в сумі 4500,00 грн. На підставі договору факторингу від 06 серпня 2019 року ТОВ «ЛАЙМ МАНІ» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «ГРІН ФАКТОР», яке набуло прав нового кредитора у зобов`язаннях з [PERSON] . Позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у визначені кредитним договором строки, а саме станом на 18 грудня 2019 року, заборгованість не погасила, не сплачує нараховані у відповідності до п.1.4.1-1.4.2 кредитного договору проценти за користування ним, тим самим грубо порушуючи умови договору та приписи ст.ст.525, 526, 611ЦК України. У результаті цього станом на 18 грудня 2019 року загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 24 922 грн. 38 коп., та включає: 4500 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 10 440 грн. - заборгованість по процентам (з яких 1440 грн. - нараховані відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, а 9000 грн. - нараховані відповідно до п.1.4.2 кредитного договору), 9900 грн. - нарахована пеня, 82,38 грн. - 3 % річних від простроченої суми, нараховані відповідно до ст.625 ЦК України. У зв`язку з цимпозивач ТОВ «ГРІН ФАКТОР» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вищенаведеному розмірі в примусовому порядку. Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року (головуючий суддя Чернова Н.В.) позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження. На підставі розпорядження керівника апарату суду від 14 травня 2020 року №319 за результатами повторного автоматизованого розподілу матеріали справи передано в провадження судді Ткаченку А.В. 15 травня 2020 року. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно з клопотанням, направленим на адресу суду поштовою кореспонденцією, просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов від відповідача не надходило. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії у вигляді забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову або інші судом у справі не проводились. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. ТОВ «ЛАЙМ МАНІ», код ЄДРПОУ 41261901, є юридичною особою, діє на підставі Статуту, та зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження №2126 від 30 травня 2017 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Основним видом діяльності ТОВ «ЛАЙМ МАНІ» є інші види кредитування відповідно до КВЕД 64.92, що підтверджується випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи (а.с.14,16). 18 червня 2019 року між ТОВ «ЛАЙМ МАНІ» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником було укладено кредитний договір №ЛМ-00568697, за умовами якого (п.1.1) кредитодавець передає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 4 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, оплатності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах цього договору (а.с.6-10). Згідно з п.1.2 договору, строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Кредитний договір набирає чинності у день надання кредиту (безготівкового перерахунку суми кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний позичальником або надання готівкових кошті позичальникові). Закінчення строку дії кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін. Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що строк користування кредитом складає 16 (шістнадцять) днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 (дев`яносто шести) днів включно. Відповідно доп.п.1.4-1.4.2 зазначеного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом: у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту; у розмірі 2,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом («стандартна процентна ставка) з дня наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 договору, якщо зобов`язання не виконані позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання Кредиту. Як слідує з п.1.5 договору, з урахуванням положень п.1.4 кредитного договору, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку: за строк, зазначений у п.1.4.1 договору - 730% річних; за строк, зазначений у п.1.4.2 договору - 882,08% річних. Кредитодавець не пізніше 3 банківських днів з дати підписання кредитного договору сторонами надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний позичальником, або надання готівкових коштів позичальникові (п. 1.7. кредитного договору). У п. 1.9. кредитного договору зазначено, що детальний опис сукупної вартості кредиту за цим договором наведений у Додатку № 1 до цього кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Сторонами погоджено детальний розпис сукупної вартості кредиту, який відповідає зазначеним вище умовам кредитного договору (а.с.11-12). Позичальник [PERSON] на час укладання кредитного договору була ознайомлена з детальним розписом сукупної вартості кредиту, який є додатком № 1 до договору, з проставленням електронного цифрового підпису на підтвердження цього (а.с.11-12). Згідно з п.3.3 договору, сума кредиту, проценти за користування кредитом, штрафні санкції складають заборгованість за кредитним договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, або внесенням готівки до каси кредитодавця, або через онлайн-сервіс https://vashagotivochka.uaу розмірі суми заборгованості у строк, встановлений кредитним договором. Відповідно до п.п. 5.5.-5.7 кредитного договору, у випадку несплати позичальником суми кредиту у строк 16 календарних днів з дня надання кредиту, позичальник на вимогу кредитодавця, що пред`являється не раніше п`ятнадцятого дня існування несплати суми кредиту, зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 100 грн; у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування кредитом кредитодавець має право нарахувати позичальнику пеню в розмірі 2,5% від суми залишку Кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості, починаючи з 97-го дня з моменту надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Сплата позичальником неустойки (пені, штрафу) не звільняє його від обов`язку повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти, нараховані за користування ним. Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.4, ч.6ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «Лайм Мані» та [PERSON] , укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судовим розглядом встановлено, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальникові [PERSON] 18 червня 2019 року кредит в обумовленому розмірі 4500 грн. Як вбачається зі змісту інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 17 грудня 2019 року № 106/12, яке виступало оператором платіжної інфраструктури, 18 червня 2019 року на сайті VASHAGOTIVOCHKA.UA через платіжний сервіс "Platon" була проведена успішна транзакція за №26080-60856-65738 типу «виплата» на картковий рахунок позичальника [PERSON] за № [NUMBER] в УкрСиббанк перераховано кредитні кошти в сумі 4500 грн. (а.с.13). Відповідно до доводів позовної заяви, розрахунку заборгованості за кредитним договором, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором у погоджені сторонами строки не виконала, суму кредиту та відсотки за користування ним не сплатила. Згідно з наданим розрахунком (а.с.26), загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 24 922 грн. 38 коп., з яких: 4500 грн.- кредит (у т.ч. прострочений), 10 440 грн. - проценти (у т.ч. прострочені), 9900 грн. - пеня, 82 грн. 38 коп. - сума нарахованих 3% річних. 06 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФАКТОР» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ МАНІ» (Клієнт) укладено договір факторингу №ЛМ-06/08-19, за умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги до третіх осіб, що виникли на підставі кредитних договорів, зазначених в Додатку 1 до цього Договору, зокрема, й до [PERSON] за кредитним договором №ЛМ-00568697 від 18 червня 2019 року (а.с.18-22, 24). Відповідно до п.2.6 договору факторингу, з моменту відступлення прав грошових вимог клієнт вибуває з правовідносин, які виникли між ним та боржниками на підставі кредитних договорів, зазначених в додатку №1 до цього договору, а фактор заміщує у вказаних правовідносин клієнта як особу, що має право вимоги. Після відступлення прав грошових вимог до фактора переходить право нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитними договорами боржників. Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до приписів ст.ст.514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «ЛАЙМ МАНІ» та ТОВ «Грін Фактор» є фінансовими установами, які надають фінансові послуги, що підтверджується відповідними свідоцтвами та виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.14-17). 06 серпня 2019 року ТОВ «ЛАЙМ МАНІ» шляхом направлення відповідної інформації на адресу відповідача повідомило останнього про відступлення своїх прав вимоги за укладеним між ними кредитним договором із зазначенням нових платіжних реквізитів для сплати заборгованості (а.с.25). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 24 922 грн. 38 коп., з яких 4 500,00 грн. - заборгованість по сумі кредиту, 10 440 грн. - заборгованість по процентам, 9900 грн. - нарахована пеня, 82 грн. 38 коп. - 3 % річних від простроченої суми(а.с.27). Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідач жодного разу не здійснювала погашення заборгованості по кредиту у сумі 4500 грн., по процентам за користування кредитом у сумі 10 440 грн., пені в сумі 9900 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині. Обґрунтованим є також нарахування позивачем 3% річних від простроченої суми боргу за період прострочення з 17-го дня, тобто з 04 липня 2019 року по 18 грудня 2019 року в сумі 62 грн. 16 коп., оскільки згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, нараховані позивачем 3% річних на суму прострочених відсотків в розмірі 20 грн. 22 коп. не підлягають стягненню, оскільки відсотки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, нараховуються лише на суму боргу, тобто на суму позики -4500 грн. Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність порушення [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, часткову обґрунтованість заявленого розміру заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості за кредитом - 4500 грн., процентів - 10440 грн., пені - 9900 грн., 3% річних в сумі 62 грн. 16 коп., а загалом 24 902 грн. 16 коп. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд,

Outcome: partial