Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № 500450662 від 21 січня 2014р. в розмірі 37900,95 грн., з яких: 17960,80 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15940,15 грн. - заборгованість по процентам та комісією, 4000 грн. - пеня, штраф, неустойка. При цьому посилається на те, між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 500450662 від 21 січня 2014р. на суму 17960,80 грн. 30.09.2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до TOB «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500450662 ід 21 січня 2014р. 10.10.2016 між TOB "Дата [PERSON]" та TOB «ФК "ЄАПБ» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, TOB "Дата [PERSON]" відступило TOB "ФК "ЄАПБ" належне йому право вимоги до відповідача, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить TOB "Дата [PERSON]", а TOB "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року TOB «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 37900,95 грн., з яких: 17960.8 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 15940,15 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 4000,00 грн. - пеня, штраф, неустойка. Позивач просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп. 9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку позивача, який у клопотанні вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №500450662, відповідно до умов якого, позичальник [PERSON] отримав кредит в сумі 17960,80 грн. строком на 24 місяці Згідно умов Кредитного договору, заборгованість погашається щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах визначених цим договором та відповідно до графіку платежів. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника. Пунктом 2.8 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та строки, встановлені цим договором. (а.с. 4 -9).\~\~ Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.\~610,\~611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема\~\~\~\~сплата неустойки. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.3 Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 Цивільного кодексу України\~кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). Частиною третьою\~ст. 512 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кредитор у зобов'язанні не може бути змінений, якщо не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до\~ст. 513 Цивільного кодексу України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановленому законом. Як убачається з матеріалів справи, 30.09.2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено договір факторингу про відступлення прав вимоги, за умовами договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договором та договороми забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором, відповідно до якого до якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500450662 ід 21 січня 2014р. (а.с. 15-17). 10.10.2016 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2016-1ДМГ/ЄАПБ, за умовами договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договором та договороми забезпечення та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с 18-21). Відповідно до\~ст. 514 Цивільного кодексу України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 516 Цивільного кодексу України\~заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За вказаним договором право вимоги переходить до нового кредитора після підписання сторонами [PERSON] прийому - передачі Реєстру прав вимоги згідно додатку №5, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по Кредитним договором, на умовах передбаченими основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій неустойки що передбачені умовами основних договорів. (п.2.1 Договору відступлення прав вимоги). Відповідно до Додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року TOB «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 37900,95 грн., з яких: 17960.8 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 15940,15 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 4000,00 грн. - пеня, штраф, неустойка (а.с. 22). Відповідно до ч. 2\~ст. 516 Цивільного кодексу України\~якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Ч. 1\~ст. 517 Цивільного кодексу України\~визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч.2 вказаної статті боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. 19.10.2016 року (вих. №001476850-1) ТОВ «Дата [PERSON]» направлено на адресу боржника [PERSON] (м. Житомир, 2-й [ADDRESS]) повідомлення про відступлення права вимоги по Кредитному договору №500444723 від 26.12.2013 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». (а.с.13) 24.10.2016 року (вих. №001476858-1) [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» направило на адресу [PERSON] (м. Житомир, вул. Я. Гамарника. 29, кв. 1) повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору №500444723 від 26.12.2013 року та включення персональних даних [PERSON], до бази персональних даних (а.с.14), яка залишилась без належного реагування з боку відповідача. Аналізуючи зібрані у справі докази, у їх сукупності, суд вважає доведеним, що відповідачем [PERSON]\~ порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором №500450662 від 21.01.2014 року, що становить загальну суму 37900,95 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи (а.с. 12-13). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, що встановлено\~ п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України. Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до частини 1\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі, Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стянення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн. На підставі ст. ст. 3, 6, 11, 253, 256, 257, 261, 267, 525, 526, 530, 549, 553, 550, 610, 623, 625, 626, 627, 628, 629, 638, 1054, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved