Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 04.01.2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених умов договору відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим, станом на 31.12.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 311691 грн. 30 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1973 грн. 60 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 302767 грн. 70 коп.; заборгованість за пенею - 6950 грн. 00 коп.; заборгованість за комісією - 0 грн. 00 коп. Відповідач підтвердив згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Правилами користування платіжною карткою", затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Відтак кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 04.01.2011року у розмірі 130761 грн. 32 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1973 грн. 60 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом з 04.01.2011 року по 30.07.2018 року - 128787 грн. 72 коп. та судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп. Ухвалою від 23.03.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 18.08.2020року представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" подалв до суду клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи, а саме, виписки по картковому рахунку, витягу з Умов та правил надання батьківських послуг в редакції, яка діяла на момент укладення кредтного договору, Внутрішньобанківський наказ про затвердження Умов та правил надання банківських послуг, довідку про зміну умов кредитування та довідку про видані картки клієнту. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань та відзиву на позовну заяву. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повню з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Судом встановлено, що 04.01.2011 року [PERSON] як клієнт АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підписав надруковану «Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку». У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору, копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану відповідачем 04.01.2011 року, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», підписану Мандзюком В.Б. та копію паспорта відповідача. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача станом на 31.12.2019 року становить 311691 грн. 30 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1973 грн. 60 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 302767 грн. 70 коп.; заборгованість за пенею - 6950 грн. 00 коп.; заборгованістьза комісією - 0 грн. 00 коп. Разом з тим, позивач просить стягнути з боржника заборгованість у розмірі 130761 грн. 32 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 1973 грн. 60 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом з 04.01.2011 року по 30.07.2018 року - 128787 грн. 72 коп. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачу. [PERSON] свої обов`язки за кредитним договором №б/н від 04.01.2011 року належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, а тому Акціонерне товариство Комерційний банк«ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 130761 грн. 32 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1973 грн. 60 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом з 04.01.2011 року по 30.07.2018 року - 128787 грн. 72 коп. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку позичальника від 04.01.2011 року процентна ставка не зазначена. Однак, у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», з якою під власноручний підпис був ознайомлений відповідач, зазначено, що базова ставка кредитування становить 3 % в місяць. Базова ставка кредитування у розмірі 3 % в місяць становить 36 % річних (3% х 12 місяців). В той же час, як вбачається з розрахунку заборгованості долученої банком в обґрунтування заявлених позовних вимог, базова ставка кредитування у розмірі 36% річних банком до спірних правовідносин застосовувалася до грудня 2012 року включно, а з січня 2013 року ним без погодження з позичальником (докази про таке погодження у матеріалах справи відсутні) ця процентна ставка була змінена до 30 % річних, з вересня 2014 року - 34,80 % річних, а з квітня 2015 року по червень 2019 року така складала 43,20 % річних. За вищенаведених обставин позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1973 грн. 60 та процентами за користування кредитними коштами з 04.01.2011 року по 30.07.2018 року у розмірі 128787 грн. 72 коп. підлягає до задоволення лише частково, а саме, за період з 04.01.2011 року по грудень 2012 року включно у розмірі 04 грн. 77 грн., що разом з тілом кредиту становить 1978 грн. 37 коп. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору виходячи з наступного розрахунку: 1978,37 /130761,32х2102=31,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial