Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № KGDOSE00000175 від 13.01.2006 року [PERSON] 13.01.2006 року отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № KGDOSE00000175 від 13.01.2006 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором № KGDOSE00000175 від 13.01.2006 року не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "Приват Банк". Кредитним договором обумовлено, що договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобов'язань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобов'язань. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2014 року має заборгованість - 28364,30 грн., яка складається з наступного: 237,97 грн. - заборгованість за кредитом; 10713,27грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 273,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 17140,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 7433,16 грн, яка була задоволена судовим наказом Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ " Приват банк", різниця становить - 20931,14 грн, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та обґрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві, просить його задовільнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ " Приват Банк" в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 13.01.2006 року між позивачем та відповідачем, був укладений кредитний договір № KGDOSE00000175, згідно якого відповідач [PERSON] 13.01.2006 року отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,50 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на строк по 12.01.2007 р. включно. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 8 по 13 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 332,08 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку з чим відповідач станом на 31.01.2014 року має заборгованість - 28364,30 грн., яка складається з наступного: 237,97 грн. - заборгованість за кредитом; 10713,27грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 273,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 17140,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 7433,16 грн, яка була задоволена судовим наказом Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ " Приват банк", різниця становить - 20931,14 грн. Позивачем на обґрунтування своїх вимог, щодо стягнення заборгованості надано розрахунок заборгованості, який не оформлений належним чином, не має зазначення прізвища посадової особи, яка має право складати такий розрахунок, підпису цієї особи та печатки банку, що не відповідає нормативним вимогам до оформлення документів, закріплених в ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 17.04.2003 року. Відповідно до ч.3 ст.5 Декрету КМУ "Про стандартизацію та сертифікацію" від 10.05.1993 року обов'язкові вимоги державних стандартів підлягають безумовному виконанню органами державної виконавчої влади, всіма підприємствами, їх об'єднаннями, установами, організаціями та громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, на діяльність яких поширюється дія стандартів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Вимоги ст. 627 ЦК України передбачають, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст. 256 ,257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересі. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статею 266 ЦК України передбачається, що за спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Приписами ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно до вимог ч. 1 ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Відповідно до ст. ст. 251, 252 ЦК України із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати . Таким чином, згідно ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про це складається у письмовій формі. Відповідно до кредитного договору № KGDOSE00000175 від 13.01.2006 року між сторонами кінцевий термін повернення кредиту є 12.01.2007 рік. 26.04.2010 року відповідач згідно розрахунку заборгованості здійснила останню сплату по кредиту чим було перервано перебіг позовної давності. Строк позовної давності відраховується з 26.04.2010 року. Про існування заборгованості позивач знав, що підтверджується розрахунком заборгованості. Ніяких заяв про поновлення строку позовної давності з обґрунтуванням поважності причин його пропуску від ПАТ КБ "Приват Банк" до суду не надходило. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з матеріалів справи позивач з таким позовом звернувся до суду 04.03. 2014 року, тобто після спливу строку позовної давності. Відповідач при розгляді справи заявив вимоги щодо застосування строку позовної давності до вимог позивача. З врахуванням викладеного суд вважає, що є всі підстави для відмови в задоволенні позову ПАТ КБ "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 20931,14 грн. - у зв"язку зі спливом строку позовної давності. На підставі ст.ст. 16, 251,256-258, 261, 266, 267, 526, 530, 627-629, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed