Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, і просив стягнути на користь позивача солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 26436.16 доларів США, яка включає: 22445.51 доларів США - заборгованість за кредитом, та 3990.65 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, та стягнути на користь позивача солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 26436.16 доларів США, яка включає: 22445.51 доларів США - заборгованість за кредитом, та 3990.65 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом. Судові витрати просив покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 24.07.2007 між АКБ „Правекс-банк", правонаступником якого був ПАТ КБ „Правекс-банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 436-006/07Р. За умовами договору банк надав позичальнику 43000.00 долари США зі сплатою 11.99 % річних, строком до 24.07.2022. Банк належним чином виконав свої зобов`язання. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 436-006/07Р, між банком та [PERSON] 24.07.2007 укладено договір поруки № 436-006/07Р. Також в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором №436-006/07Р, договір поруки №436-006/07Р 24.07.2007 укладено між банком та [PERSON] .. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором не виконує, внаслідок чого станом на 06 грудня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 26436.16 доларів США, яка включає: 22445.51 доларів США - заборгованість за кредитом, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016 становить 586444.57 грн.; 3990.65 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016 становить 104265.62 грн.. 12.10.2017 між ТОВ „ФК „Довіра та гарантія" та ПАТ КБ „Правекс-банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами б/н, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 436-006/07Р від 24.07.2007 укладеним між ПАТ КБ „Правекс-банк" та [PERSON] перейшло до ТОВ „ФК „Довіра та гарантія". В судове засідання представник позивача Правник О. П. не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, у наданій заяві просив розглянути справу без участі представника позивача. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві. У наданому відзиві представник відповідачки, [PERSON] , зазначив, що в забезпечення виконання кредитного договору, 24.07.2007 між АКБ "Правекс-банк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 436-006/07Р, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] . Спір за вказаним кредитним договором вирішено шляхом позасудового врегулювання, а саме шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, та реєстрації за ТОВ „Фінансова компанія"Довіра та гарантія" нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що банк таким чином реалізував своє право на позасудове вирішення спору шляхом визнання права власності на предмет іпотеки в порядку ст. 37 ЗУ „Про іпотеку". Усі наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Судом встановлено, що 24.07.2007 між АКБ „Правекс-банк", правонаступником якого був ПАТ КБ „Правекс-банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 436-006/07Р. За умовами договору банк надав позичальнику 43000.00 долари США зі сплатою 11.99% річних, строком до 24.07.2022(а.с.11-16). В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 436-006/07Р, між банком та [PERSON] 24.07.2007 укладено договір поруки № 436-006/07Р(а.с. 22-24). Також в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 436-006/07Р, договір поруки № 436-006/07Р 24.07.2007 укладено між банком та [PERSON] (а.с. 19-21). Банк належним чином виконав свої зобов`язання, і сторонами такий факт не оспорюється. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором не виконує, внаслідок чого станом на 06 грудня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 26436.16 доларів США. Згідно розрахунку, який відповідачкою не оспорений, заборгованість у розмірі 26436.16 доларів США включає: 22445.51 доларів США - заборгованість за кредитом, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016 становить 586444.57 грн.; 3990.65 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016 становить 104265.62 грн. (а.с. 35-38) Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, судом встановлено, що в забезпечення виконання кредитного договору, 24.07.2007 між АКБ "Правекс-банк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 436-006/07Р, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 217-220). 16.04.2018 ТОВ "ФК"Довіра та гарантія" отримало у власність квартиру, що належала на праві приватної власності відповідачці, загальною площею 19,9 кв.м., житловою площею 11.1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності зазначено: договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитом, серія та номер [NUMBER] , виданий 12.10.2017, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу: Договір іпотеки №436-006/07Р, серія та номер 8889, 8890, виданий 24.07.2007, за кредитним договором №436-006/07Р від 24.07.2007, що укладений між АКБ "Правекс-банк" та [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.06.2018 за № 127519267(а.с. 215 - 216). В свою чергу, розрахунок заборгованості відповідача по Договору про іпотечний кредит № 436-006/07Р від 24.07.2007, наданий позивачем до позову(а.с. 35-36), складений ще станом на 06.12.2016. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджуєть заявленні вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що позивач реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків по Договору про іпотечний кредит № 436-006/07Р від 24.07.2007. Задоволення даного позову призведе до подвійного стягнення заборгованості з відповідачки по вказаному договору, а доказів іншого суду не надано. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості є безпідставними. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Вдповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed