Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про компенсацію вартості природного газу в сумі 38363 грн. 49 коп., який мотивує тим, що відповідач є споживачем природнього газу, і в продовж липня 2015 року по травень 2017 року у відповідача [PERSON], виникла заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 38363 грн. 49 коп., яку відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, крім того просить суд стягнути із відповідача інфляційні витрати та 3% річних.. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача у поданій до суду заяві. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справиє порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§66-69рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином, не з'явилася до суду без повідомлення причин, не подала відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно з Постановою НКРЕКП № 1643 від 28.05.2015 pоку ТОВ «Закарпатгаз Збут», видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульована тарифом на території Закарпатської області терміном дії з 01.07.2015 по 30.06.2020. Згідно постанови НКРЕКП №164 ( від 28.05.2015р. анульована ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом з 01 липня 2015 року ПАТ «Закарпатгаз». Виходячи з вищезазначеного, з липня 2015р. єдиним постачальником природного газу в Закарпатськії області є саме ТОВ «Закарпатгаз Збут». Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 «Про затвердження положення про покладення спеціальних обов'язків ні суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринк природного газу (відносини у перехідний період)», Постановою КМУ від 22.03.2017 №187 "Про затвердження положенні про покладення спеціальних обов'язків на суб"єктів ринку природного газу" на виконання ст. 11 Закону України «Прі ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу і спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «ЗАКАРПАТГАЗ ЗБУТ». Згідно з п. З Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 (далі - «Правила №2496») та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 (далі - «Типовий договір»), постачання природного газ побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умова типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднанн побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форм договору. Згідно з п.2 Розділу II Правил №2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов'язани поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий спожива зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначе» договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 64 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачанн природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п.4 Розділу І Правил №2496 та п.1.3 Типового договору №2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приеднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб- сторінці ТОВ "Закарпатгаз Збут" (zkgaszbut.104.ua). Упродовж липня 2015 -травня 2017 року відповідачем [PERSON] за адресою споживання: [ADDRESS], здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, фінансовий стан споживача, копія відомостіей по обходу населеного пункту,акт про припинення газопостачання, акт про порушення , якими зафіксовано показник лічильника природного газу . Також доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у Відповідача особового рахунку, проведення Відповідачем оплати за надані послуги. Нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут» а фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов'язків, що з них випливають. Таким чином, розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ. Такі дії відповідача [PERSON], свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України. У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку. ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу свої зобов'язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу [PERSON], послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач [PERSON], не виконує взятих на себе зобов'язань та не сплачував вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ. Таким чином, заборгованість за спожитий природний газ за адресою вказаною вище станом на 11.07.2018 складає - 31 692,58 грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка. Відповідно до ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється ДІІ частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконанні зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанні ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредиторі зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трі проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витра кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) ві, боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторов тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконанн зобов'язання. За прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на відповідача [PERSON] покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Також, позиція Позивача щодо нарахування штрафних санкцій підтверджується постановою Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі №6-59цс13. Всього втрати від інфляції, за період з 01. 09. 2015 року по 11.07.2018 року становлять: 5 352,45 грн. Всього проценти за користування коштами, за період з 01. 09. 2015 року по 11.07.2018 року становлять: 1 318,46 грн. Таким чином, заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] (основний борг + 3 % річних + втрати від інфляції) становить Основна заборгованість .-31692 грн.58 коп. грн. Інфляційні втрати - 5 352,45 грн. 3% річних - 1 318,46 грн. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, и передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналоги породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права а разі йс порушення. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особисте немайнового або майнового права та інтересу. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 28.03.2018 року у сумі 962 грн.00 коп. (а.с. 1) З огляду на вищевикладене, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст.525, 554, 1048, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved