Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У квітні 2011 року позивач публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі - ВАТ "Універсал Банк") та [PERSON] укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL1581 та додаткову угоду до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1, відповідно до умов яких позивачем надано [PERSON] кредит у сумі 370000,00 доларів США на строк з 31 січня 2008 року до 01 січня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 11,5% річних, у випадку прострочення позичальником терміну сплати щомісячного платежу, починаючи з 01 березня 2008 року, встановлюється підвищена процентна ставка у розмірі 23% річних. Погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів в порядку, визначеному графіком щомісячних платежів, який є невід'ємним додатком до кредитного договору. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1, [PERSON] передав ВАТ "Універсал Банк" в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS], про що між сторонами було укладено договір іпотеки від 31 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] П. 3.4.2. генерального договору про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 передбачено обов'язок позичальника сплачувати кредит та проценти за його користування в порядку та строки, визначені цим договором та окремими індивідуальними угодами. Проте позичальник не дотримувалась умов генерального договору про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додаткової угоди до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1, не сплачувала щомісячно платежі у розмірі та порядку, визначеному договором. У зв'язку з цим банк звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду від 14 травня 2010 року позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь кредитодавця заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 у сумі 400661,19 доларів США, що еквівалентно 3175600,53 грн. Крім того, судом було розірвано генеральний договір про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додаткову угоду до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1. З цих підстав ПАТ "Універсал Банк" просило суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31.01.2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною у розмірі 505000,00 грн. У ході розгляду справи представник ПАТ "Універсал Банк" подала до суду заяву, в якій просила суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною у розмірі 336000,00 грн. У подальшому представник ПАТ "Універсал Банк" подала до суду заяву, в якій просила суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 у сумі 2992065,98 грн звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною у розмірі 336000,00 грн. У червні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ "Універсал Банк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсним договору іпотеки. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що рішенням суду генеральний договір про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додаткову угоду до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 було розірвано, а тому відповідно до положень ч. 2 ст. 653 ЦК України зобов'язання сторін за ними припинено. Позивач стверджував, що оскільки основне зобов'язання припинене, згідно зі ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека за договором від 31 січня 2008 року теж припинена. З цих підстав [PERSON] просив суд визнати недійсним договір іпотеки від 31 січня 2008 року, починаючи з 11 серпня 2010 року. За клопотанням представника [PERSON] у судовому засіданні 24 жовтня 2013 року судом було залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] у якості співвідповідача у справі за позовом [PERSON] До початку розгляду справи по суті, 24 жовтня 2013 року, представник [PERSON] подав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просив суд визнати договір іпотеки від 31 січня 2008 року, таким, що припинив свою дію з 11 серпня 2010 року; зобов'язати ПАТ "Універсал Банк" протягом трьох робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням у справі надати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] письмове повідомлення про розірвання за рішенням Деснянського районного суду м. Києва генерального договору про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додаткової угоди до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 і повідомлення про припинення договору іпотеки від 31 січня 2008 року з зазначенням у цьому повідомленні про зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS]; зобов'язати ПАТ "Універсал Банк" протягом трьох робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням у справі надати наявний у банку другий примірник договору іпотеки, а також зобов'язати ПАТ "Універсал Банк" вчинити усі інші дії, необхідні для зняття заборони відчуження вказаного нерухомого майна; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] протягом трьох робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням у справі зняти заборону відчуження квартири [ADDRESS]; виключити (вилучити) з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири [ADDRESS]; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] протягом трьох робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням у справі виключити (вилучити) з Державного реєстру іпотек запис про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS]. 13 листопада 2013 року, представник [PERSON] подав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просив суд визнати з 11 серпня 2010 року припиненою іпотеку, яка виникла за договором від 31 січня 2008 року; зобов'язати ПАТ "Універсал Банк" протягом трьох робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням у справі надати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] письмове повідомлення про розірвання за рішенням Деснянського районного суду м. Києва генерального договору про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додаткової угоди до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 і повідомлення про припинення договору іпотеки від 31 січня 2008 року з зазначенням у цьому повідомленні про зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS]; зобов'язати ПАТ "Універсал Банк" протягом трьох робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням у справі надати наявний у банку другий примірник договору іпотеки, а також зобов'язати ПАТ "Універсал Банк" вчинити усі інші дії, необхідні для зняття заборони відчуження вказаного нерухомого майна; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] протягом трьох робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням у справі зняти заборону відчуження квартири [ADDRESS]; виключити (вилучити) з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири [ADDRESS]; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] протягом трьох робочих днів з моменту набуття законної сили рішенням у справі виключити (вилучити) з Державного реєстру іпотек запис про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS]. У листопаді 2013 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ "Універсал Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], про визнання іпотеки припиненим й зобов'язання вчинити дії. Позов обґрунтований тим, що іпотека є різновидом поруки, а тому норми, які регулюють цей правовий інститут, поширюються і на відносини, пов'язані з іпотекою. [PERSON], посилаючись на положення ст. 559 ЦК України, стверджувала, що іпотека за договором від 31 січня 2008 року є припиненою, оскільки без згоди [PERSON] було збільшено процентну ставку за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додаткової угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1, а вимогу до нього ПАТ "Універсал Банк" пред'явило лише 07 квітня 2011 року, тобто після спливу строку, визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України. З цих підстав [PERSON] просила суд з 11 серпня 2010 року визнати припиненою іпотеку, яка виникла за договором від 31 січня 2008 року; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] здійснити дії щодо зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS], яка була накладена у зв'язку з нотаріальним посвідченням договору іпотеки від 31 січня 2008 року; здійснити дії щодо виключення (вилучення) Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири [ADDRESS], яка була накладена у зв'язку з нотаріальним посвідченням договору іпотеки від 31 січня 2008 року; здійснити дії щодо виключення (вилучення) з Державного реєстру іпотек запис про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS]. 20 листопада 2013 року, представник [PERSON] подав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просив суд визнати дію договору іпотеки від 31 січня 2008 року припиненою з 11 серпня 2010 року; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] здійснити дії щодо зняття заборони на відчуження квартири [ADDRESS], яка була накладена у зв'язку з нотаріальним посвідченням договору іпотеки від 31 січня 2008 року; здійснити дії щодо виключення (вилучення) Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження квартири [ADDRESS], яка була накладена у зв'язку з нотаріальним посвідченням договору іпотеки від 31 січня 2008 року; здійснити дії щодо виключення (вилучення) з Державного реєстру іпотек запис про обтяження іпотекою квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала, просила суд їх задовольнити, а у задоволенні позовів [PERSON] і [PERSON] - відмовити. Представник [PERSON] у судовому засіданні позов свого довірителя підтримав, просив суд його задовольнити, проти задоволення позову [PERSON] не заперечував, а у задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" просив суд відмовити. У судовому засіданні представник [PERSON] позов свого довірителя підтримав, проти задоволення позову [PERSON] не заперечував, а у задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" просив суд відмовити. Відповідач за позовами [PERSON] та [PERSON] приватний нотаріус КМНО [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Заслухавши пояснення які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов ПАТ "Універсал Банк" підлягає задоволенню частково, у задоволенні ж позовів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] укладено генеральний договір про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додаткову угоду до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1, за умовами якого банком надано позичальнику кредит у сумі 370000,00 доларів США на строк з 31 січня 2008 року до 01 січня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 11,5% річних, у випадку прострочення позичальником терміну сплати щомісячного платежу, починаючи з 01 березня 2008 року, встановлюється підвищена процентна ставка у розмірі 23% річних. Погашення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів в порядку, визначеному графіком щомісячних платежів, який є невід'ємним додатком до кредитного договору (т. 1, а. с. 7-22). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ "Універсал Банк" відповідачеві [PERSON], які вона використала за цільовим призначенням. П. 3.4.2. генерального договору про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 передбачено обов'язок позичальника сплачувати кредит та проценти за його користування в порядку та строки, визначені цим договором та окремими індивідуальними угодами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] систематично не виконувала взяті на себе за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, допустила заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 ПАТ "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитом. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2010 року у справі №508/10 за первісним позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості і за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ "Універсал Банк" про розірвання договору та додаткової угоди до нього позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 у сумі 400661,19 доларів США, що еквівалентно 3175600,53 грн, а вказаний кредитний договір та додаткову угоду до нього розірвано (т. 1, а. с. 30-34). 30 січня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про роз'яснення судового рішення від 14 травня 2010 року, у якій зазначено, що заборгованість [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 становить 400661,19 доларів США та складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 363744,16 доларів США та заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 36917,03 доларів США (т. 3, а. с. 51). Вказане рішення та ухвала суду набрали законної сили. У гривневому еквіваленті заборгованість [PERSON] становила 3175600,53 грн, в тому числі в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 2882999,84 грн (363744,16 доларів США х (3175600,53 грн / 400611,19 доларів США)), заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 292600,69 грн. (36917,03 доларів США х (3175600,53 грн / 400611,19 доларів США)). Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відтак, розмір заборгованості [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 встановлений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2010 року, а тому ці обставини при розгляді даної справи доказуванню не підлягають. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва Меренцової В.І. відкрито виконавче провадження з виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2010 року (т. 2, а. с. 186). 01 червня 2012 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва Антоновим А.В. складено опис і арештовано 1/2 частину нежитлових приміщень з [ADDRESS], що належали на праві власності [PERSON] (т. 2, а. с. 187-188). 19 серпня 2013 року 1/2 частина нежитлових приміщень з [ADDRESS], були продані з прилюдних торгів за 204240,00 грн. (т. 2, а. с. 212). Частина цих коштів у сумі 183534,55 грн. була спрямована на погашення заборгованості [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 (т. 2, а. с. 213). За положеннями ст. 534 ЦК України разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. У п. 1.3.6. генерального договору про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 сторони погодили наступну черговість погашення грошових зобов'язань позичальника за цим договором: проценти/пеня за користування кредитними коштами понад встановлений додатковою угодою строк (якщо матиме місце прострочення); прострочені проценти; строкові проценти; прострочена сума основного боргу (якщо матиме місце прострочення); строкова сума основного боргу. Зважаючи на наведене, кошти, отримані від реалізації з прилюдних торгів належної [PERSON] 1/2 частини нежитлових приміщень з [ADDRESS], спочатку зараховуються для погашення процентів за користування кредитом. Отже, на даний час заборгованість [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 становить 2992065,98 грн та складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 2882999,84 грн, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 109066,14 грн. (292600,69 грн - 183534,55 грн. = 109066,14 грн). Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до норми ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1, [PERSON] передав ВАТ "Універсал Банк" в іпотеку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS], про що між сторонами було укладено договір іпотеки від 31 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (т. 1, а. с. 26-29). Ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. На виконання вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку" ПАТ "Універсал Банк" надіслало відповідачеві [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень, однак останній не вжив жодних заходів, спрямованих на її виконання (т. 3, а. с. 46-50). Крім того, у відповідності до роз'яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", невиконання вимог ч. 1 ст .35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (ч.3 ст.33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України). П. 4.1. договору іпотеки від 31 січня 2008 року визначено, що іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення будь-якого основного зобов'язання, що забезпечене іпотекою за цим договором, та/або будь-якого зобов'язання іпотекодавця за цим договором. Оскільки позивач не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, він відповідно до положень ст. 39 Закону України "Про іпотеку" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вибір способу реалізації предмета іпотеки належить позивачеві, про що зазначається в позовній заяві (ч. 1 ст. 12 ЦК України, ст. ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку"). У позовній заяві ПАТ "Універсал Банк" просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації цього майна за початковою ціною у сумі 336000,00 грн. Дійсна вартість предмета іпотеки квартири [ADDRESS] становить 420331,00 грн. З'ясовуючи її, суд приймає до уваги звіт про оцінку майна від 31 жовтня 2013 року, складений ФОП [PERSON], оскільки у судовому засіданні сторони погодились з визначенням вартості предмета іпотеки, здійсненим цим оцінювачем (т. 2, а. с. 111-134). Таким чином, сума заборгованості [PERSON] за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 перевищує вартість предмета іпотеки за договором іпотеки від 31 січня 2008 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ПАТ "Універсал Банк" слід задовольнити частково, у рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ "Універсал Банк" за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 у сумі 2992065,98 грн, що складається з заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 2882999,84 грн, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 109066,14 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у сумі 420331,00 грн. Також суд зазначає, що задоволення вимог банку про звернення стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки, не порушує прав та законних інтересів осіб, які на відповідній правовій підставі мешкають у ній, адже вимоги про їх виселення з займаного жилого приміщення ПАТ "Універсал Банк" не заявляються. У відповідності до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання. За положеннями ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі розірвання договору кредиту в судовому порядку його дія припиняється на майбутнє та не скасовує сам факт його укладення, а до цього моменту сторони несуть усі зобов'язання, передбачені кредитним договором. Отже, припинення зобов'язання і розірвання договору мають різні правові наслідки, позаяк при розірванні кредитного договору кредитні зобов'язання боржника не припиняються, він зобов'язаний повернути банку суму кредиту, сплатити проценти, а за наявності підстав також і пеню за порушення умов договору. Відтак, зобов'язання за кредитним договором вважаються припиненими з моменту сплати боржником кредиторові суми кредиту за договором, процентів за користування ним інших платежів, передбаченим договором, що й є належним виконанням основного зобов'язання (ст. 599 ЦК України). Оскільки основне зобов'язання за генеральним договором про надання кредитних послуг від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою угодою до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування не виконане, іпотека за договором від 31 січня 2008 року не припинена. Таким чином, доводи [PERSON] та його представника щодо припинення поруки за договором від 31 січня 2008 року є необґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні його позову. Щодо позову третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, то слід зазначити наступне. За змістом ст. 575 ЦК України іпотека є різновидом застави. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про заставу", ст. ст. 1, 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. За приписами ст. 546 ЦК України застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення виконання зобов'язання, тому норми, що регулюють поруку (ст. ст. 553-559 ЦК України), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. Отже, доводи [PERSON] та її представника щодо можливості застосування до спірних правовідносин норми ст. 559 ЦК України, яка визначає підстави для припинення поруки, є помилковими. Підстави для припинення іпотеки вичерпно перелічені у ст. 17 Закону України "Про іпотеку". [PERSON] та її представником не наведено з відповідним правовим обгрунтуванням жодної підстави для припинення іпотеки за договором від 31 січня 2008 року. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні її позову. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За положеннями ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Закон України Закону України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Так, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що ними передбачено підстави для звільнення від сплати судового збору при пред'явленні позову, а не випадки відмови у їх стягненні при розподілі судових витрат. Таким чином, суд присуджує з [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" судові витрати у сумі 1820,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-559, 575, 599, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 17, 33, 35, 38-40 Закону України "Про іпотеку" та,

Outcome: partial