Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

В червні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом, згідно якого просить суд зобов"язати відповідача розглянути питання встановлення їй кваліфікаційної категорії "спеціаліст вищої категорії", скасувавши рішення засідань від 04.06.2008 р., від 04.05.2012 р. та від 11.05.2017 р. В обґрунтування пред"явлених вимог посилається на те, що з 09.11.1994 р. працює вчителем початкових класів ЗОШ І-ІІІ ступенів №11 м. Бердичева. Так, в 2004-2005 навчальному році директор школи [PERSON] безпідставно не заявив клопотання перед атестаційною комісією ІІ рівня про встановлення їй кваліфікаційної категорії "спеціаліст вищої категорії". В подальшому позивачкою було оскаржене зазначене рішення спочатку до атестаційних комісій ІІ та ІІІ рівнів, рішеннями яких [PERSON] підтверджено кваліфікаційну категорію "спеціаліст І категорії". Не погоджуючись з такими рішеннями, позивачка звернулась зі скаргою до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області . Постановою суду від 12.03.2008 р. рішення обласної атестаційної комісії від 14.10.2005 р. було скасовано. 04.06.2008 р. рішенням атестаційної комісії Управління освіти і науки облдержадміністрації Житомирської області їй було формально встановлено кваліфікаційну категорію "спеціаліст І категорії". В 2012 та 2017 р.р. позивач повторно направляла заяви до атестаційних комісій Управління освіти і науки облдержадміністрації Житомирської області про присвоєння їй кваліфікаційної категорії "спеціаліст вищої категорії", однак рішеннями від 04.05.2012 р. та від 11.05.2017 р. апеляційні заяви залишені без задоволення. 12.10.2017 р. на адресу Бердичівського міськрайонного суду надійшло заперечення від відповідача - Управління освіти і науки Житомирської обласної державної адміністрації, згідно якого просять відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] з тих підстав, що позивачкою не зазначені конкретні докази на підтвердження того, що вона має достатній кваліфікаційний рівень для присвоєння кваліфікації "спеціаліст вищої категорії", так як зазначені нею обставини: "виконання посадових обов"язків сумлінно і професійно" не відповідають вимогам до особи, якій може бути встановлена кваліфікація "спеціаліст вищої категорії" відповідно до п. 4.6 Типового положення (а.с. 48-51). 15.05.2018 р. аналогічне заперечення відповідача також було направлено на адресу Бердичівського міськрайонного суду та долучено до матеріалів справи (а.с. 113-116). В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги. Просила суд задовольнити. Додатково пояснила, що всі документи, яки вважала за необхідне для обґрунтування своїх позовних вимог , вона долучила до матеріалів свого позову. Вона має право на присвоєння їй категорії " спеціаліст вищої категорії", оскільки в неї авторський підхід до роботи з учнями. Рішення атестаційних комісій ІІ рівня від 2012 року, та від 21.04.217 року, які вона оскаржувала до атестаційної комісії управління освіти тав науки облдержадміністрації , суду не надала, тому що не вважала за необхідне. Відповідач в призначене на 01.04.2019 р. судове засідання не з"явився. Від представника за довіреністю [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Заяву долучено до матеріалів справи. Також 27.03.2019 р. на адресу Бердичівського міськрайонного суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, які долучено до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії протоколу №4 засідання атестаційної комісії управління освіти і науки виконкому Бердичівської міської ради від 06.05.2005 р., зокрема, під час розгляду заяви вчительки ЗОШ №11 [PERSON] щодо правильності рішення шкільної атестаційної комісії ухвалено підтвердити [PERSON] кваліфікаційну категорію "спеціаліст першої категорії" (а.с. 42-45, 6). Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 12.03.2008 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано незаконним рішення атестаційної комісії управління освіти і науки Житомирської обласної державної адміністрації про підтвердження кваліфікаційної категорії "спеціаліст першої категорії" вчителю початкових класів ЗОШ І-ІІІ ступенів № 11 м. Бердичева [PERSON] від 14.10.2005 р. (а.с. 7-9). Відповідно до витягу з протоколу засідання атестаційної комісії управління освіти і науки облдержадміністрації №6 від 04.06.2008 р. комісією вирішено: підтвердити правомірність рішення атестаційної комісії управління освіти і науки Бердичівської міської ради від 06.05.05 р. про підтвердження [PERSON] кваліфікаційної категорії "спеціаліст І категорії" (а.с. 17-18). Згідно витягу з протоколу засідання атестаційної комісії управління освіти і науки Житомирської облдержадміністрації №4 від 04.05.2012 р. під час розгляду апеляційної заяви [PERSON] ухвалено: залишити рішення атестаційної комісії ІІ рівня без змін, а апеляцію [PERSON] без задоволення (а.с. 16). 03.05.2017 р. [PERSON] звернулась до атестаційної комісії ІІІ рівня УОН Житомирської облдержадміністрації з апеляцією на рішення атестаційної комісії ІІ рівня від 21.04.2017 р., згідно якої просила скасувати вказане рішення (а.с. 52). Згідно протоколу засідання атестаційної комісії управління освіти і науки облдержадміністрації №6 від 11.05.2017 р., під час якого була розглянута апеляція [PERSON] щодо скасування рішення атестаційної комісії ІІ рівня від 21.04.2017 р., вирішено комісією: залишити рішення атестаційної комісії ІІ рівня без змін, а апеляцію без задоволення (а.с. 13-15). Також в матеріалах справи наявні: висновок № 82 від 05.02.2008 р. про відповідність нормативним документам тексту контрольної роботи з української мови, проведеної 03.10.2005 р. в 4-Б класі Бердичівської ЗОШ № 11, згідно якого контрольна робота повністю відповідає зазначеним вимогам та методичним рекомендаціям, однак має за своїм змістом деякі недоліки (а.с. 35); інформація про результати вивчення стану навчально-виховного процесу в 4-Б класі Бердичівської ЗОШ №11 (учитель [PERSON]), згідно якої вчитель [PERSON] ще не повною мірою використовує можливості молодшого шкільного віку для формування основних груп компетентностей, яких потребує сучасне життя. Виявлені недоліки пояснюються відсутністю належної орієнтації на реалізацію особистісно орієнтованої системи навчання, практичне застосування педагогічних інновацій, що, в свою чергу, негативно впливає на самооцінку діяльності педагога (а.с. 37). Дані документи датовані 2005 роком та 2008 роком. Згідно рішення Бердичівського міського суду від 27.05.2003 р. вирішено визнати незаконним наказ відділу освіти Бердичівського міськвиконкому № 230-к від 11.06.2002 р. про оголошення догани [PERSON] (а.с. 39). Як визначено ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ст. 4 ЦПК України). Як визначено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 54 " Закону " Про освіту" від 23 травня 1991 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, педагогічні працівники підлягають атестації. За результатами атестації визначаються відповідність працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюються категорії, педагогічні звання. Порядок атестації педагогічних працівників встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти. Як вбачається з витягу з протоколу засідання атестаційної комісії управління освіти і науки облдержадміністрації від 04.06.2018 року № 6, на засіданні розглядалося питання про визнання незаконним рішення обласної атестаційної комісії від 14.10.2005 року, протокол рішення атестаційної комісії від 14.10.2005 року в частині підтвердження кваліфікаційної категорії " Спеціаліст І категорії" вчителю ЗОШ № 11 м. Бердичева [PERSON] ( а.с. 17-18). Позивачка була присутня за засіданні комісії. Відповідно до рішення атестаційної комісії було підтверджено правомірність рішення атестаційної комісії управління освіти і науки Бердичівської міської ради від 06.05.2005 року про підтвердження [PERSON] кваліфікаційної категорії " Спеціаліст І категорії". В 2005 році атестація педагогічних працівників проходила у відповідності до Типового положення про атестацію педагогічних працівників України, затвердженого наказом Міністерства освіти України № 310 від 20.08.1993 року. Відповідно до п. 5.1 Типового положення про атестацію педагогічних працівників України від 1993 року кваліфікаційна категорія "спеціаліст вищої категорії" встановлюється педагогічним працівникам, які виявили високий рівень професіоналізму, ініціативи, творчості, досконало володіють ефективними формами і методами організації навчально-виховного процесу, забезпечують високу результативність, якість своєї праці. Стаж безпосередньої педагогічної роботи - не менше 8 років. Як виняток цей стаж може бути скорочений до 5 років. Для педагогічних працівників з вченими званнями та науковими ступенями враховується стаж їх безпосередньої педагогічної роботи у вищому навчальному закладі. Позивачкою не надано суду доказів, що станом на 2005 рік вона відповідала зазначеним вимогам , навпаки, як вбачається з інформації про результати вивчення стану навчально-виховного процесу в 4-Б класі Бердичівської ЗОШ №11 (учитель [PERSON]) від 05.10.2005 року, згідно якої вчитель [PERSON] ще не повною мірою використовує можливості молодшого шкільного віку для формування основних груп компетентностей, яких потребує сучасне життя. Виявлені недоліки пояснюються відсутністю належної орієнтації на реалізацію особистісно орієнтованої системи навчання, практичне застосування педагогічних інновацій, що, в свою чергу, негативно впливає на самооцінку діяльності педагога ( а.с.37,38). В 2012 році та 2017 році було проведено чергові атестації позивачки, з якими вона не поголилася та подала апеляцію до атестаційної комісії ІІІ рівня. Рішення атестаційної комісії ІІ рівня від квітні 2012 року та 21.04.2017 року позивачкою суду не надано. Згідно протоколів засідань атестаційної комісії управління освіти та науки облдержадміністрації від 04.05.2012 року та 11.05.2017 року , рішення атестаційної комісії ІІ рівня залишено без змін, апеляцію [PERSON] без задоволення. На засіданні даних комісій було встановлено, що позивачки не відповідає вимогам пунктів 4.6, 4.7., 5.3 Типового положення про атестацію педагогічних працівників щодо присвоєння кваліфікаційної категорії " Спеціаліст вищої категорії" та педагогічного звання " Старший вчитель". Також відповідно до вимог п.6.7 положення вона не обґрунтувала чому має бути відмінено рішення апеляційної комісій, що оскаржується. Як вбачається з письмових пояснень відповідача від 27.03.2019 року, в 2016-2017 році позивачка проходила чергову атестацію, рішенням атестаційної комісії І рівня ЗОШ № 11 їй було присвоєно кваліфікаційну категорію " спеціаліст другої категорії". Атестаційна комісія І рівня підвищила [PERSON] кваліфікаційну категорію відповідно до п. 4.7 Типового положення про атестацію педагогічних працівників № 930 від 06.10.2010 року ( надалі по тексту Типового положення) Як визначено п. 1.2 Типового положення про атестацію педагогічних працівників атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямована на всебічне комплексне оцінювання їх педагогічної діяльності, за якою визначаються відповідність педагогічного працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюється кваліфікаційна категорія, педагогічне звання. Згідно п. 4.1 Типового положення про атестацію педагогічних працівників від 06.10.2010 року, атестація на відповідність займаній посаді з присвоєнням кваліфікаційних категорій проводиться щодо вчителів та викладачів усіх спеціальностей, а також щодо вчителів-дефектологів, методистів, вихователів, вихователів-методистів, соціальних педагогів, практичних психологів, логопедів, вчителів-логопедів, завідувачів логопедичними пунктами, педагогів-організаторів, концертмейстерів, художніх керівників, музичних керівників, інструкторів з фізкультури, праці та слухових кабінетів, які мають вищу педагогічну або іншу вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра, зокрема: вчителі початкових класів - повну вищу педагогічну освіту за спеціальністю початкова освіта, початкове навчання або які мають дві освіти, одна з яких - вища педагогічна за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста - середня спеціальна освіта) (далі - неповна вища освіта) або вищу педагогічну з цієї самої спеціальності за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра (далі - базова вища освіта) та повну вищу педагогічну освіту за іншим фахом. За результатами атестації педагогічним працівникам присвоюються кваліфікаційні категорії: "спеціаліст", "спеціаліст другої категорії", "спеціаліст першої категорії", "спеціаліст вищої категорії" ( п. 4.2 Типового положення про атестацію педагогічних працівників). Згідно п. 4.4. Типового положення кваліфікаційна категорія "спеціаліст другої категорії"присвоюється педагогічним працівникам, які відповідають вимогам встановленим до працівників з кваліфікаційною категорією "спеціаліст", та які постійно вдосконалюють свій професійний рівень; використовують диференційований та індивідуальний підхід до учнів; володіють сучасними освітніми технологіями, методичними прийомами, педагогічними засобами, різними формами позаурочної (позанавчальної) роботи та їх якісним застосуванням; застосовують інноваційні технології у навчально-виховному процесі; знають основні нормативно-правові акти у галузі освіти; користуються авторитетом серед колег, учнів та їх батьків. Пунктом 4.5. Типового положення кваліфікаційна категорія "спеціаліст першої категорії" присвоюється педагогічним працівникам, які відповідають вимогам, встановленим до працівників з кваліфікаційною категорією "спеціаліст другої категорії", та які використовують методи компетентнісно-орієнтованого підходу до організації навчального процесу; володіють технологіями творчої педагогічної діяльності з урахуванням особливостей навчального матеріалу і здібностей учнів; впроваджують передовий педагогічний досвід; формують навички самостійно здобувати знання й застосовувати їх на практиці; уміють лаконічно, образно і виразно подати матеріал; вміють аргументувати свою позицію та володіють ораторським мистецтвом. Відповідно до п. 4.6. Типового положення кваліфікаційна категорія "спеціаліст вищої категорії" присвоюється працівникам, які відповідають вимогам, встановленим до працівників з кваліфікаційною категорією "спеціаліст першої категорії", та які володіють інноваційними освітніми методиками й технологіями, активно їх використовують та поширюють у професійному середовищі; володіють широким спектром стратегій навчання; вміють продукувати оригінальні, інноваційні ідеї; застосовують нестандартні форми проведення уроку (навчальних занять); активно впроваджують форми та методи організації навчально-виховного процесу, що забезпечують максимальну самостійність навчання учнів; вносять пропозиції щодо вдосконалення навчально-виховного процесу в навчальному закладі. Згідно п. 4.7 Типового положення присвоєння кваліфікаційних категорій за результатами атестації здійснюється послідовно. Педагогічні працівники, які в міжатестаційний період підготували переможців III етапу всеукраїнських або міжнароднихучнівських та студентських олімпіад з базових навчальних предметів; переможців III етапу всеукраїнських або міжнародних спортивних змагань; переможців всеукраїнських конкурсів фахової майстерності серед учнів професійно-технічних навчальних закладів, переможців всеукраїнського конкурсу - захисту науково-дослідницьких робіт учнів - членів Малої академії наук, а також педагогічні працівники, які стали переможцями або лауреатами конкурсів фахової майстерності, що проводяться центральними органами виконавчої влади, мають наукові ступені, вчені або почесні звання, якщо їх діяльність за профілем збігається з наявним науковим ступенем, ученим (почесним) званням, атестуються без додержання послідовності в присвоєнні кваліфікаційних категорій та строку проведення позачергової атестації. Відповідно до п. 5.1 Типового положення про атестацію педагогічних працівників за результатами атестації педагогічним працівникам, які досягли високих показників у роботі, присвоюються педагогічні звання: "викладач-методист", "учитель-методист", "вихователь-методист", "педагог-організатор-методист", "практичний психолог-методист", "керівник гуртка - методист", "старший викладач", "старший учитель" "старший вихователь", "майстер виробничого навчання I категорії", "майстер виробничого навчання II категорії". Пунктом 5.3. Типового положення про атестацію педагогічних працівників передбачено, що педагогічні звання "старший викладач", "старший учитель", "старший вихователь" можуть присвоюватися педагогічним працівникам, які мають кваліфікаційні категорії "спеціаліст вищої категорії" або "спеціаліст першої категорії" та досягли високого професіоналізму в роботі, систематично використовують передовий педагогічний досвід, беруть активну участь у його поширенні, надають практичну допомогу іншим педагогічним працівникам. Згідно п. 6.6. типового положення рішення атестаційних комісій можуть бути оскаржені до суду. Пунктом 6.7. Типового положення передбачено, що апеляція подається у письмовій формі безпосередньо до атестаційної комісії вищого рівня або направляється рекомендованим листом. В апеляції на рішення атестаційної комісії має бути зазначено: найменування атестаційної комісії, до якої подається апеляція; прізвище, ім'я, по батькові та посада (місце роботи) особи, яка подає апеляцію, її місце проживання; у чому полягає необґрунтованість рішення атестаційної комісії, що оскаржується; перелік документів та інших матеріалів, що додаються; дата подання апеляції. Апеляція підписується особою, яка її подає. До апеляції додається копія атестаційного листа. Як вбачається з копії апеляції [PERSON] на рішення атестаційної комісії ІІ рівня від 21.04.2017 року , поданою нею 03.05.2017 року , жодних аргументів щодо необґрунтованості рішень комісій І та ІІ рівнів не надала ( а.с.52). Так само і в порушення вимог ст. 12,13,76-81 ЦПК України позивача не надала суду жодних доказів щодо необґрунтованості рішень атестаційних комісій ІІІ рівня від 2012 року та 2017 року, та доказів того, що вона відповідає вимогам для присвоєння їй кваліфікаційної категорії " спеціаліст вищої категорії" та присвоєння їй педагогічного звання " старший вчитель". За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в разі відмови в задоволенні позовних вимог судові витрати понесені позивачкою відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed