Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

21.01.2015 року прокурор Красноградського району Харківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі фінансового управління Красноградської районної державної адміністрації з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 1541, 27 грн., які були витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочинного діяння відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з вироком Красноградського районного суду Харківської області постановленому 29.12.2014 року по кримінальному провадженню № 1-кп/626/77/2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 296 КК України та засуджено його до 4 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців. Так за вироком суду встановлено, що 07.01.2014 року близько 20:00 год. [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, вчинив сварку з неповнолітніми [PERSON] і [PERSON] по [ADDRESS] під час якої наніс потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] був госпіталізований до Красноградської центральної районної лікарні, де знаходився на лікуванні упродовж 10.01.2014 року по 24.01.2014 року. Загальні витрати комунального закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого склали 1541, 27 грн., що підтверджується довідкою лікарні. Красноградська ЦРЛ фінансується з місцевого районного бюджету, розпорядником коштів якого є фінансове управління Красноградської РДА. Оскільки фінансування закладів охорони здоров'я, зокрем, лікарні здійснюється з Державного бюджету України, вбачається порушення державних інтересів, а тому мають місце підстави для звернення прокурора до суду в межах своєї компетенції. В судовому засіданні прокурор прокуратури Красноградського району Харківської області [PERSON], позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 12.02.2015 року від нього до суду надійшла заява, в якій він позов визнав, справу просив розглянути у його відсутність. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який позов підтримав, вважає за можливе позов задовольнити виходячи з наступних підстав. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено , що відповідно до вироку Красноградського районного суду Харківської області від 29.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, потерпілим від злочинів визнано [PERSON] Як вбачається з довідки Красноградської центральної районної лікарні [PERSON] дійсно знаходилася на лікуванні в дитячому відділенні з 10.01.2014 року по 24.01.2014 року, що становить 14 ліжко-днів. Всього на лікування потерпілого [PERSON] закладом охорони здоров'я було витрачено 1541, 27 грн. В судовому засіданні достовірно встановлено, що потерпілий від кримінального правопорушення перебував на лікуванні в Красноградській ЦРЛ, внаслідок чого закладом охорони здоров'я були понесені витрати, а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача, оскільки вище зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме дослідженою в судовому засіданні копією вироку Красноградського районного суду Харківської області від 29.12.2014 року, довідкою Красноградської ЦРЛ № 282 від 24.12.2014 року, з яких витікає, що [PERSON] є потерпілим від злочину та дійсно перебував на лікуванні в дитячому відділенні Красноградської ЦРЛ з 10.01.2014 року по 24.01.2014 року. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат"№11 від 07.07.1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року (далі Порядок). Зокрема, передбачено що, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно вищезазначеного "Порядку", в разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, або прокурора. Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Тобто, виходячи з положень даної статті особа, яка вчинила злочин, крім загального обов'язку відшкодувати шкоду потерпілому від цього злочину, зобов'язана відшкодувати закладу охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого. При цьому дана стаття має застосовуватися не тільки коли особа вчиняє злочин проти життя та здоров'я особи, але і у випадку вчинення особою будь-якого іншого злочину, що кваліфікується за іншими статтями Кримінального кодексу України, якщо вчинення такого злочину потягло за собою необхідність лікування потерпілих у закладах охорони здоров'я. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] зобов'язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON], який перебував на лікуванні в Красноградській ЦРЛ, що фінансується з районного бюджету, розпорядником коштів якого є фінансове управління Красноградчської РДА в повному обсязі.

Outcome: approved