Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом по стягнення з охоронного підприємства «Атлант» 4000 грн. матеріальної шкоди та 106000грн. моральної шкоди, а в подальшому первісний відповідач був замінений належним відповідачем - Дочірнє підприємство "Агентство охоронної безпеки "Беркут". В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що робітник відповідача [PERSON] 09.10.2008р. в приміщенні школи №291 м. Київ умисно заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, пошкодив верхній одяг та спричинив моральну шкоду. Стверджував, що охоронець [PERSON] завдав йому матеріальну шкоду під час виконання своїх трудових обов'язків, а тому відповідальність повинна нести юридична особа - ДП "Агентство охоронної безпеки "Беркут". В процесі розгляду справи позивач збільшив свої вимоги і просив стягнути з відповідача 7899,38 грн. витрат на ліки та лікування, 274700 грн. на лікування за період з 2009р. по 2018р., 2000грн. за пошкодження одягу та 109450 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача підтримала збільшені позовні вимоги, а представник відповідача позов не визнав і стверджував, що позивачем не доказана вина охоронця [PERSON] в заподіянні [PERSON] матеріальної та моральної шкоди. Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з договору, витягу з реєстру (а.с.118-122) та пояснень представника відповідача, 01.09.2007р. був укладений договір по охороні об'єкта середньої школи №291 в м. Києві співробітниками дочірнього підприємства "Агентство охоронної безпеки "Беркут". В період дії цього договору в жовтні 2008р. співробітник відповідача [PERSON] виконував свої службові обов'язки і знаходився 09.10.2009р. на своєму робочому місці в приміщенні школи №291 м. Києва, що не заперечував представник відповідача. Як вбачається з постанови (а.с.40-42) та пояснень свідка [PERSON], останній приблизно о 18-00 год. 09.10.2009р. прийшов до школи №291 де навчається в четвертому класі його сестра [PERSON] і в приміщенні школи на сходах на другий поверх його наздогнав охоронець [PERSON], якому він пояснив причину свого появлення в школі. Після цього [PERSON] його штовхнув, в результаті чого [PERSON] впав на східці, а потім [PERSON] почав його тягти східцями на перший поверх. У вестибулі школи [PERSON] схопив [PERSON] за куртку в області грудей і продовжував тягти по підлозі до виходу, де за дверима школи відпустив його, після того як позивач показав своє посвідчення інваліда. Згідно пояснень свідка [PERSON], остання 09.10.2008р. після закінчення занять у вестибулі свої школи зустріла свого брата [PERSON], у якого був схвильований вигляд і порвана куртка, з яким вона потім повернулась додому, де брат розповів як його в приміщенні школи штовхав і тягав по підлозі охоронець [PERSON] Як вбачається з листка непрацездатності, виписки з медичної книжки (а.с.16-19), позивач з 10.10.2008р. по 14.10.2008р. знаходився на амбулаторному лікуванні і лікарем-терапевтом були виявлені ссадини на грудях, спині та біль у руці і правій нозі, що згідно акту (а.с.12-13) відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно довідки (а.с.15), [PERSON], страждає дитячим церебральним паралічем, є інвалідом 2 групи (а.с.148), а з 2012р. визнаний інвалідом 1 групи (а.с.148) і потребує лікування за основним захворюванням. Відповідно довідки (а.с.189), позивачу як інваліду 1 групи рекомендовано санаторно-курортне лікування в санаторіях неврологічного профілю щорічно в літній період. Відповідно вимог ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових службових обов'язків, а згідно вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її задала, за наявності її вини. Оцінюючи представлені докази, суд вважає доказаним факт завдання позивачу матеріальної шкоди у вигляді пошкодження його куртки та взуття в розмірі 2000грн., протиправності дій охоронця [PERSON] і наявності причинного зв'язку між завданою шкодою та протиправними діями. Що стосується матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування, харчування для відновлення здоров'я позивача в сумі 7899грн. (а.с.170) та витрат на санаторне лікування за 5 років в сумі 187350грн., то ці витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачем не доведений причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями [PERSON] та необхідністю лікування позивача в результаті цих дій. Суд вважає, що належним доказом цих вимог може бути висновок судово-медичної експертизи, клопотання про призначення якої сторони не заявляли, а суд, в силу вимог ЦПК України, такого права призначити експертизу позбавлений. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то представником відповідача не доказана відсутність вини працівника [PERSON] в заподіянні позивачу болю, фізичних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з ушкодженням свого здоров'я, а також у душевних стражданнях яких позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням свого майна. При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується умисний характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань позивача, який є інвалідом з дитинства та позбавлений можливості самостійно захистити свої права. Приймаючи до уваги вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20000грн., а врешті позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 487,20грн. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial