Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

05.03. 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Мотивуючи вимоги тим, що з 14 серпня 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що в книзі записів актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний запис за № 3935 ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17 грудня 2008 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. Проте відповідач аліменти не сплачує, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не приймає участі у вихованні дитини та взагалі не спілкується з нею, що свідчить про нехтування батьківськими обов`язками. Оскільки своїми діями відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню власної дитини, її вихованню та розвитку, це змушує позивача звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Розгляд справи проводить за правилами загального позовного провадження. Відповідачу та третій особі запропоновано подати відповідно відзив на позов та пояснення щодо позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються . (а.с.19). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. (а.с.36). У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та виходячи з доводів, якими обгрунтовується позовна заява, просив суд вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач і третя особа у судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце судового розгляду були своєчасно та належним чином повідомлені. Причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідач правом на подання відзиву до суду не скористався. Від третьої особи до суду надійшов лист , згідно якого третя особа не заперечувала проти задоволення позовних вимог, щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав та просить проводити розгляд даної справи у відсутності її представника. Згідно частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 14 серпня 2008 року перебували у зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві шлюбі. (а.с. 5). Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2014 у цивільній справі № 755/27442/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). У судовому засіданні встановлено, що дитина позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] - позивачем у справі. За даними довідки виданої 06.02.2019 року № 28 [PERSON] , [INFO] навчається в середній загально-освітній школі І-ІІІ ступенів № 224 м. Києва у 4-а класі. (а.с.11). Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.04.2019 року у цивільній справі № 755/21700/19 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. У зв`язку із ухиленням [PERSON] від виконання обов`язку по утриманню малолітньої [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 07 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не приймає ніякої участі у вихованні дитини, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Як убачається із висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 02 жовтня 2019 року за № 103/18963/41/3 про доцільність позбавлення батьківських прав, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол комісії № 18 від 25.09.2019 року) орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Так, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України, відповідно до положень якої мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною ; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Частиною 4 статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленум Верховного суду України у п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року за №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови, винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері) , так і для дитини (стаття 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно частини 4 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсний обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 СК України). При цьому суд може не погодитись із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина 6 статті 19 СК України). Відповідно до положень частини 1 статті 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Досліджений судом висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 02 жовтня 2019 року за № 103/18963/41/3 про доцільність позбавлення батьківських прав, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол комісії № 18 від 25.09.2019 року) щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд вважає обґрунтованим, юридично доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа , в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, по досягненню чотирнадцяти років. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один з батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Нормою статі 150 СК України, статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У судовому засіданні достаменно встановлено, що відповідач [PERSON] не проявляє батьківського піклування щодо доньки, батьківських обов`язків не виконує, умовами проживання, вихованням, станом здоров`я дитини не цікавиться, не піклується про її інтелектуальний та фізичний розвиток, матеріально не утримує, проживає окремо. Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За положеннями статті 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів покладено на кожну із сторін. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не забезпечує доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з нею; не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Доказів, які б спростовували дані обставини суду не надано. Зазначені фактори, суд розцінює як ухилення відповідача [PERSON] від виховання дитини і приходить до висновку про свідоме нехтування ним своїми обов`язками. За таких обставин, суд вбачає достатні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . На підставі статті 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved