Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Державне територіально - галузеве об'єднання "Львівська залізниця", звернулося з позовом до відповідачів про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки та визнання недійсним державного акта, витребування земельної ділянки із незаконного володіння, посилаючись на те, що рішенням Чудейської сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області 5 сесії 23 скликання від 15.06.1999 року [PERSON], була передана в приватну власність земельна ділянка яка накладається на земельну ділянку залізниці загальною площею 0,2284 га., яка в подальшому , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2003 року стала власністю спадкоємця [PERSON] В подальшому згідно договору купівлі-продажу вказана земельна ділянка була продана [PERSON], та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку ЧВ №028594 від 23.10.2003 р. Рішенням Сторожинецького райсуду від 27.02.2014 року визнано незаконним та скасовано рішення 5 сесії 23 скликання Чудейської сільської ради в частині закріплення за [PERSON] земельної ділянки площею 0,23 га. Крім цього, посилаючись на зазначені обставини і норми діючого законодавства, позивач просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАМ № 843767 від 16 липня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1113. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12.08.2003 серії ВАМ № 766793, укладений між [PERSON] та [PERSON] та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 028594 від 23.10.2003 року [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. Крім того витребувати від [PERSON] земельну ділянку за кад. номером 020030001 площею 0,2284 га, що перетинається із смугою відведення залізниці. Представник позивача Бабчук Ю.В, в суді підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належно були повідомлені, виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Третя особа - відділ Держземагентства, в судове засідання свого представника не направила, надіслала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, просила прийняти рішення на розсуд суду. Розглянувши справу та встановивши фактичні обставини справи і відповідні правовідносини, суд знаходить що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Чудейської сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області 5 сесії 23 скликання від 15.06.1999 року [PERSON], була передана в приватну власність земельна ділянка, яка накладається на земельну ділянку залізниці загальною площею 0,2284 га., яка, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2003 року, стала власністю спадкоємця - відповідача по справі [PERSON] В подальшому згідно договору купівлі-продажу вказана земельна ділянка була продана [PERSON], та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку ЧВ №028594 від 23.10.2003 р. Спірна земельна ділянка площею перекриття 0,2284 га, згідно Плану меж смуги відводу Кишинівської залізниці, направленням Карапчів-Чудей, в адмінмежах Сторожинецького району, Чернівецької області, Акту обстеження земельної ділянки від 08.11.2012 року, розташована в межах смуги відведення залізниці від 18+409 з лівої сторони по ходу кілометра, на відстані 14,36 м. від осі головної коліїСмуга відведення залізниці складає від 50 до 52 м. від осі головної колії. Земельна ділянка повністю знаходиться в смузі відведення залізниці, а площа перекриття складає 0,2284 га. Із зазначеного плану меж смуги відводу Кишинівської залізниці, направленням Карапчів-Чудей в адмінмежах Сторожинецького району, Чернівецької області, вбачається, що позивач, земельною ділянкою під об'єктами залізничного транспорту на території м.Сторожинець в тому числі спірною земельною ділянкою, користується з 1959 року. Згідно зі ст.68 ЗК України, до складу земель залізничного транспорту входять, у першу чергу, землі, які є смугою відведення залізниць. Крім того, землями залізничного транспорту вважаються землі, зайняті станціями з усіма будівлями та спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, а також землі під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Статтею 11 Закону України "Про транспорт" передбачено, що до земель транспорту належать землі, надані згідно із Земельним Кодексом, підприємствам і організаціям транспорту (залізничного, водного (морського, річкового), автомобільного, авіаційного, міського електротранспорту, а також трубопровідного), для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку відповідних об'єктів. Землями залізничного транспорту є землі, надані його підприємствам і організаціям. До їх складу входять землі, що є смугою відведення залізниць; під залізничним полотном та його облаштуванням; залізничні станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарств, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації, землі під захисні та укріплювальні насадження, службові, культурно-побутові будівлі та інших споруд, які створюються для обслуговування роботи залізничного транспорту. Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 року "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України, на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і Законам України. Таким чином, право постійного користування залізницею, частиною спірної земельної ділянки підтверджується Постановами Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року "Про порядок введення в дію Земельного кодексу України" та "Про земельну реформу" із врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, яким визнано неконституційними пункти 6 вказаних постанов Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року, внаслідок чого виготовлення та отримання державних актів на земельні ділянки, що перебувають у користуванні залізниць, не передбачалося. Землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п. 54 та п. 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджених ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року та згідно Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу від 20 грудня 1996 р. № 411, Інструкції про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення, затвердженої Міністерством шляхів сполучення СРСР 30 січня 1963 р. і Норм відведення земель для залізниці 468 -74, затверджених постановою Держбуду СРСР від 19 грудня 1974 року № 247, № 247, які були чинними на час передачі земельної ділянки у власність [PERSON] В статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішенням Сторожинецького райсуду від 27.02.2014 року визнано незаконним та скасовано рішення 5 сесії 23 скликання Чудейської сільської ради в частині закріплення за [PERSON] земельної ділянки площею 0,23 га. яке і було підставою для видачі [PERSON] державного акту,я кий в подальшому після смерті [PERSON] був правовстановлюючим документом для видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. Положеннями ст.155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Виходячи з цього, суд вважає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12.08.2003 року серії ВАМ №766793, за яким відповідач [PERSON] продала, а відповідач [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,2284 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд, яка накладається на земельну ділянку позивача загальною площею 0,2284 га має бути визнаний незаконним в розмірі 0,2284 га. Судові витрати по справі, зважаючи на правила статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідачів на користь позивача. На підставі ст. ст. 67, 68, 80, 83, 84, 116, 118, 126, 152, 155, 158 ЗК України, ст.11 Закону України "Про транспорт" ст.6 Закону України "Про залізничний транспорт" ст.19 Конституції України, ст.ст. 256, 257, 260, 267, 268, 388 ЦК України та

Outcome: approved