Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивачі у червні 2014 року звернулись до суду з вимогами ухвалити рішення, яким зобов»язати ПАТ «Одесагаз» залишити без змін розрахунок оплати за спожитий газ за період з 01.01.2012 року по 20.03.2014 року за першою ціновою категорією оплати, зобов»язати ПАТ «Одесагаз» в особі Іллічівського управління експлуатації газового господарства виконати перерахунок спожитого газу за період з 20.03.2014 року по 31.12.2014 року за першою ціновою категорією та затвердженими тарифами, відшкодувати їм моральну шкоду, спричинену відповідачами, у розмірі 7000 грн. Рішення Київського райсуду м. Одеси про задоволення позовних вимог, ухвалене 10.09.2014 року за позовом [PERSON], і ухвала апеляційного суду Одеської області про залишення рішення райсуду без змін, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 8.04.2015 року скасовані, справу повернуто до суду першої інстанції на новий розгляд. Відповідно до положень ст.11-1 ЦПК України справа в провадження судді Калашнікової О.І. поступила 28.04.2015 року. Позивачі надали заяву про уточнення позову ( зазначивши, що на виконання ухвали ВССУ) і просили суд ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії ПАТ «Одесагаз» в особі Іллічівського УЕГГ з проведення перерахунку щодо [PERSON] і [PERSON]Ю платежів за спожитий газ за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 р із використанням вартісних показників другої цінової категорії роздрібних цін на спожитий газ за відсутності газових лічильників, що використовуються для потреб населення; відновити становище позивачів через зобов»язання відповідачів провести перерахунок [PERSON] і [PERSON] платежів за спожитий газ за період з 01.01.2012 рік по 31.12.2014 рік за першою ціновою категорією роздрібних цін на спожитий природний газ 0,7254 грн. за 1 куб.м. газу відповідно до діючих на той період тарифів; стягнути з ПАТ «Одесагаз» в особі Іллічівського УЕГГ на користь позивачів на відшкодування моральної шкоди 7000 грн. Представники відповідачевої сторони позов не визнали. Суд вислухав сторони, свідків, вивчив матеріали по справі і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] є співвласниками житлового будинку за адресою м. Одеська область, Овідіопольський район, село Мізікевича, ж\\м «Совіньон» вул. Бузкова,168 і є споживачами природного газу, який поставляється їм ПАТ «Одесагаз» за вищевказаною адресою на підставі договору №280195. Між сторонами виник спір щодо розрахунку обсягу і вартості наданого і спожитого природного газу в межах календарного 2013 року. Позивачі стверджують, що сплачують послуги з газопостачання своєчасно відповідно до показників газового лічильника та діючих тарифів, що споживання обсягу газу вони контролювали і не перевищували обсягу, встановленого для оплати по 1 ціновій категорії. Так за 2012 рік вони спожили 2474 куб.м. природного газу, тому в 2013 році проводили оплату послуг з газопостачання за 1 ціновою категорією - 0,7254 грн. за 1 куб.м. газу відповідно до діючих на той період тарифів. Дії ПАТ «Одесагаз» в особі Іллічівського УЕГГ з розрахунку обсягу спожитого природного газу протягом 2013 року позивачі вважають неправомірними, тому що відповідач рахував на підставі показників лічильника ( з 01.01.2013 року по 1.10.2013 року) і за нормами споживання (з 1.10.2013 року по 31.12.2013 року), внаслідок чого річний обсяг спожитого газу за 2013 рік склав 2970 куб.м. і цей обсяг підпадає під ІІ цінову категорію. Відповідачева сторона, не визнаючи позов [PERSON], стверджувала, що всі розрахунки щодо обсягу спожитого газу проводились відповідно до Правил надання послуг з газопостачання до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників і за допомогою програмного комплексу, тому як за листопад і грудень місяці [PERSON] не проводили оплату за спожитий газ. Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав: Правовідносини між споживачами газу та газопостачальником регламентовані \~Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 "Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання". Пунктом 10\~Постанови Кабінету Міністрів України № 2246 від 9 грудня 1999 року\~„Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання" (у редакції станом на 2012 рік, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики встановлено 4 категорії споживання природного газу, у кожної категорії своя ціна за одиницю об`єму. Таким чином, застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу фактичного використання природного газу (зафіксованого на кожному особовому рахунку споживача за показаннями лічильників газу) у попередньому році. Іншого порядку визначення обсягу річного споживання абонентом газу для обчислення ціни на газ Постанова Кабінету Міністрів України № 2246 від 9 грудня 1996 року „Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання" не передбачає. Згідно пункту 15\~Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 "Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання"\~(далі по тексту - Правила) справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадків встановлених цими Правилами (а саме пунктом 15). Слід зазначити, що постановою КМУ від 13.06.2007 року N 821 було внесено зміни до Правил, які передбачають, що газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу фактичного використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року фактичне використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема: у разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році, споживач зобовязаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості; у разі зменшення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році, різниця у вартості газу залишається на особовому рахунку споживача і зараховується в рахунок майбутніх платежів. Такий перерахунок здійснюється до 1 лютого поточного року. Пункт 32 Правил встановлює обов"язок газопостачального підприємства визначати на основі саме фактичних обсягів використання природного газу споживачем у попередньому році та першому півріччі поточного року величину роздрібної ціни на природний газ для споживача на поточний рік та відповідно друге півріччя поточного року відповідно до пункту 10 цих Правил; проводити за підсумками року станом на 1 січня перерахунок оплати споживачем вартості спожитого в попередньому році природного газу залежно від обсягу його фактичного використання в попередньому році за роздрібними цінами, що діяли в попередньому році (такий перерахунок здійснюється до 1 лютого поточного року; проводити за підсумками першого півріччя поточного року станом на 1 липня перерахунок оплати споживачем вартості спожитого в першому півріччі поточного року природного газу залежно від обсягу його фактичного використання в першому півріччі поточного року за роздрібними цінами, що діяли в першому півріччі поточного року. Згідно з пунктом 17 Правил\~ \~розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць.\~ Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів. Відповідно до вимог положень пункту 19 Правил\~ споживач зобовязаний, зокрема, своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Пунктом 32 Правил передбачено, що газопостачальне підприємство зобовязане проводити не менше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу у споживачів відповідно до затверджених графіків та знімати показники лічильників газу у грудні попереднього року та січні поточного року. Таким чином, нарахування оплати за надані послуги з газопостачання споживачам повинно здійснюватися газопостачальним підприємством за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильників газу споживачів, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Розрахунок обсягу використаного газу за не обліковані дні розраховується як різниця між контрольними зняттями показників лічильника газопостачальним підприємством у січні поточного року та грудні попереднього року, що помножена на кількість днів, не облікованих до 1 січня поточного року, та поділена на кількість днів між зазначеними контрольними зняттями показників лічильника. Суд встановив і сторони визнали, що до жовтня місяця 2013 року позивачі сплачували спожитий природний газ за показниками лічильника (показники лічильника і квитанції про оплату надані до суду на а.с.8-25 т.1), спір щодо обсягу і вартості за спожитий газ між сторонами був відсутній. За наданими поясненнями за період з 1.11.2013 року по 20.03.2014 року у позивачів була відсутня розрахункова книжка (попередня закінчилась) і оплату за спожитий газ вони не проводили, показання лічильника газу не фіксувались і не повідомлялись газопостачальнику. Перерахунок річного обсягу споживання природного газу за 2012 рік і за 2013 рік ПАТ «Одесагаз» споживачу [PERSON] здійснював у березні місяці, що не відповідає вимогам п.10 Правил. Під час вирішення спору в квітні місяці 2014 року ПАТ «Одесагаз» провів повторний перерахунок обсягів спожитого [PERSON] газу за 2012 рік і за результатами перерахунку зняв зайві нарахування у розмірі 921,52 грн. Суд не приймає як належний доказ акти, складені працівниками ПАТ «Одесагаз» у грудні 2013 року-січні 2014 року «про відсутність вільного доступу до обладнання системи газопостачання споживача» (а.с.70-74). Відповідно до Постанови від 29.05.2003 року №475 (з подальшими змінами) НКРЕУ «Про затвердження Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання» акти обстеження лічильників складаються в присутності споживача і засвідчуються його підписом (або записом про відмову від підпису), а факт відсутності вільного доступу має бути засвідченим виборною особою будинкового, вуличного, квартального та іншого органу самоврядування. У даному випадку акти, складені ПАТ «Одесагаз» не відповідають вимогам постанови НКРЕУ підпис споживача відсутній (від його імені розписалась інша особа, підпис виборної особи також відсутній (а.с.85). Таким чином, внаслідок порушення Правил як споживачем так і постачальником газу відсутні належні докази щодо визначення річного обсягу спожитого [PERSON] природного газу у 2013 році, відповідно, відсутні і належні докази щодо проведених нарахувань вартості спожитого газу за 2013 рік. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання дій ПАТ «Одессагаз» та зобов»язання вчинити певні дії суд вважає недоведеними, а в частині відшкодування моральної шкоди безпідставними.

Outcome: dismissed