Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], третя особа ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію нерухомості. В обґрунтування вимог зазначає, що18.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту від №11271257000, за умовами якого позичальник отримав на строк до 18.12.2017 грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 30000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,9 % річних. До договору бувскладений графік погашення кредиту та укладено додаткову угоду й складено графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту.18.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір.Згідно підпункту 1.1 п.1 Договору іпотекодавець ([PERSON]В.), як майновий поручитель, передав в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно - квартиру, що є його власністю (згідно Договору дарування частини квартири, посвідченого 02.11.2006 [PERSON], приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за №5164 та Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Кіровоградською міською радою 28.01.2004 за №37791) та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу від 12.11.2011 №1 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до змісту яких останнє прийняло на платній основі права вимоги щодо погашення заборгованості на підставі низки кредитних договорів та договорів іпотека, одними з яких, зокрема, є договір про надання споживчого кредиту від №11271257000 від 18.12.2007 та іпотечний договір від 18.12.2007. 17.03.2017 з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна позивач дізнався про прийняття приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], як державним реєстратором, 12.05.2015 рішення №21224438 про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру№ 7 по вул. Героїв Сталінграда, будинок 5, в м. Кіровограді за ТОВ "Кей-Колект" та внесення запису до ЄДР про таку державну реєстрацію. Вважає, що відповідач порушила порядок позасудового стягнення на предмет іпотеки, оскільки він не отримував письмову вимогу про усунення порушень, у відповідача були відсутні повноваження щодо прийняття рішення про державну реєстрацію нерухомого майна, не враховано існування мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті та реєстрації в квартирі неповнолітньої дитини. У звязку з цим просить визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 12.05.2015. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримав, суду пояснив, що дійсно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], як державним реєстратором, винесено 12.05.2015 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21224438, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] та належала йому, за ТОВ "Кей - Колект" та внесено запис до ЄДР про таку державну реєстрацію. Такі дії, на думку позивача, є протиправними, оскільки вчинені з порушенням норм чинного законодавства, тому рішення відповідача підлягає скасуванню. Відповідач в судове засідання не зявився, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, відзив на позов не надала, тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В звязку Представник третьої особи ТОВ "Кей-Колект" в судовому засіданні позов не визнав. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що18.12.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту. До вищевказаного договору було складено графік погашення кредиту та укладено додаткову угоду й складено графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту. 18.12.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір. Згідно підпункту 1.1 пункту 1 Договору Іпотекодавець ([PERSON]В.), як майновий поручитель, передав в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно - квартиру, що є його власністю (згідно Договору дарування частини квартири, посвідченого 02.11.2006 [PERSON], приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за №5164 та Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Кіровоградською міською радою 28.01.2004 за №37791) та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-20). Між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір №1 факторингу від 12.11.2011 та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до змісту яких останнє прийняло на платній основі права вимоги щодо погашення заборгованості на підставі низки кредитних договорів та договорів іпотека, одними з яких, зокрема, є договір про надання споживчого кредиту від №11271257000 від 18.12.2007 та іпотечний договір від 18.12.2007 (а.с.26-34). Позивач зазначає, що 17.03.2017 з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна він дізнався про незаконні дії відповідача щодо його майна, а саме прийняття приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], як державним реєстратором, 12.05.2015 рішення №21224438 про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру за ТОВ "Кей-Колект" та внесення запису до ЄДР про таку державну реєстрацію (а.с.10-11). Правовідносини які склалися між сторонами регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17 жовтня 2013 (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про іпотеку» №898-IV від 05.06.2003. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотекуу разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Пунктом 46 Порядку №868 передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателеміпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобовязання, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателеміпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем. Позивач посилається на те, що вимоги не отримував. Відповідач не надала суду доказів, на підтвердження виконання ТОВ "Кей-Колект" вимог пункту 46 Порядкудля проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки третьою особою. Не надала суду таких доказів і третя особа ТОВ "Кей-Колект". За таких обставин, суд приходить до висновку, що реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ "Кей-Колект" здійснено з порушенням встановленого порядку проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченого Порядком. Відповідно до ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживанняпозичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Станом на 12.05.2015 діяв зазначений Закон[ADDRESS] у м. Кіровограді по вулиці Героїв Сталінграда, будинок 5, була предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовувалась як місце постійного проживання позичальника та майнового поручителя, а загальна площа не перевищувала 140 кв. метрів, тому підпадала під дію заборони примусового стягнення такого майна без згоди власника (незалежно від способу стягнення). За таких обставин, відповідач діяла всупереч вимог Закону, а тому дії щодо державної реєстрацію права приватної власності на квартиру за ТОВ "Кей-Колект" та внесення запису до ЄДР про таку державну реєстрацію є незаконними. У відповідності до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. При цьому, згідно з частиною п'ятою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно (частина перша статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин). Аналогічні положення містяться у пункті 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Порядок №868), у силу якого нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, приписами пункту 5-5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію. Наведене вище також узгоджується з положеннями статті 46-1 Закону України «Про нотаріат» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, у відповідності до якої, нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і який має печатку такого реєстратора. У той же час, як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] не вчинялося жодної з перелічених у статті 34 Закону України «Про нотаріат» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, нотаріальної дії з об'єктом нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], а тому відповідач не мав передбачених законодавством підстав здійснювати функції державного реєстратора щодо цього майна. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не мала права приймати оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру, на підставі чого відповідачем внесено запис про право власності на вказаний об'єкт. Позивач посилається на те, що обовязком відповідача було перевірити наявність права користування відчужуваним житлом неповнолітніх осіб. Згідно п. 1.8. розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5З, з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваними житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною нотаріусу подається відповідна заява відчужувача. Пунктом 1.9. передбачено, що разі виявлення з поданих відчужувачем документів, що право власності або право користування відчужуваним житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною мають малолітні або неповнолітні діти або недієздатні чи обмежено дієздатні особи, нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, відповідного виконавчого органу міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Зазначене стосується посвідчення нотаріусом правочинів, а не звернення стягнення на дану квартиру шляхом позасудового врегулювання: зокрема, шляхом передачі права власності іподекодержавтелю на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання за кредитним договором. Тому зазначені доводи позивача не ґрунтуються на законі і є безпідставними. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про протиправність рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо нерухомого майна та про задоволення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 704,80 грн. На підставі ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved