Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

11 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у розмірі 5.59 умовних кадастрових гектарів із земель колишньої Агрофірми «Світанок» на території Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову вказував, що з 01 лютого 1991 року по 31 січня 1997 року був членом колгоспу імені Котовського, реорганізованого в Агрофірму «Світанок». На момент отримання КСП "Славутич" державного акту на право колективної власності на землю, а саме 17 червня 1996 року та до 31 січня 1997 року позивач був членом Агрофірми «Світанок» та працював у ній, а тому має право на отримання земельної частки (паю), але не реалізував це право через безпідставне не включення його до списків членів КСП. Зазначає, що в січні 2015 року звернувся з заявою до управління Держземагенства у Світловодському районі про отримання сертифікату на земельну частку (пай), проте отримав відмову з посиланням на те, що списки осіб, які мають право на отримання земельних ділянок згідно державного акта на право колективної власності на землю відсутні та сертифікат на ім'я позивача не видавався. В судове засідання позивач не з'явився. Представником позивача до суду подано заяву, відповідно до якої він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи провести без участі позивача (а.с. 52). Представник відповідача Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області до зали судового засідання не з'явився, сільський голова Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечував. (а.с. 46) Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 01 лютого 1991 року прийнятий у члени Агрофірми «Світанок» та звільнений з членів Агрофірми «Світанок» (правонаступник колгоспу ім. Котовського) 31 січня 1997 року. (а.с. 7, 8) Згідно довідки Глинської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 30 березня 2017 року № 118 правонаступником колгоспу ім. Котовського являється Агрофірма «Світанок» згідно протоколу загальних зборів колгоспників № 1 від 21 лютого 1992 року (а.с. 9). 17 квітня 1996 року Агрофірма «Світанок» отримала державний акт на право колективної власності на землю, додатком № 1 до якого являється список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства. Згідно копії даного додатку вказаний список не заповнений ( а.с. 14-21). Згідно із листом управління Держземагенства у Світловодському районі від 27 січня 2015 року № 447/03/0112, розмір паю по колишній Агрофірмі "Світанок" Глинської сільської ради Світловодського району становить 5,59 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В управлінні список громадян, який додавався до Державного акта на право колективної власності на землю Агрофірма «Світанок» відсутній (а.с. 12, 13). Згідно записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Агрофірми "Світанок" Глинської сільської ради Світловодського району [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай) не отримував (а.с. 13). Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п. 5 Указу документом, що посвічує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), який видавався районними (міськими) державними адміністраціями. Однак, сертифікат на земельну частку (пай) позивач не отримав, що не позбавляє його самого права на земельну частку (пай), яке існує у нього з часу отримання Агрофірмою «Світанок» державного акту на право колективної власності на землю, тобто з 17 квітня 1996 року. 25 жовтня 2001 року Верховна Рада України прийняла новий Земельний кодекс України, який набрав чинності з 1 січня 2002 року, яким не передбачена видача сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 розділу Х Перехідних положень нового ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 8 розділу Х Перехідних положень нового ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери із їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому ст. 25 та ст. 118 цього Кодексу. Тобто, шляхом надання відповідним органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади дозволу на розробку та виготовлення технічної документації із землеустрою з оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю). Отже, відповідно до ч. 2 ст. 8 розділу Х Перехідних положень чинного ЗК України позивач має право на приватизацію земельної частки (пай). Відповідно до роз'яснень у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Про порушення свого права на приватизацію земельної частки (паю), в порядку визначеному ч. 2 ст. 8 розділу Х Перехідних положень нового ЗК України, позивач дізнався у 2015 році і звернувся до суду із зазначеним позовом, тому не пропустив трирічний строк позовної давності, визначений у ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав позовні вимоги і визнання даного позову прийнято судом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved