Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення з них заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 15.05.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір ODKDGA000000016, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 54509,69 грн. терміном до 14.05.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. З метою забезпечення виконання даного Договору, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого [PERSON] зобов`язалась перед банком солідарно відповідати за виконання [PERSON] взятих зобов`язань за кредитним договором. Позивач зазначає, що відповідачі взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконали, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивачем було направлено відповідачам лист-претензію щодо сплати заборгованості за кредитним договором, однак жодних дій відповідачем вчинено не було. В зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 652341,42 грн, яка складається з 48055,80 грн. заборгованості за кредитом(тілом кредиту), 115907,72 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 22454,35 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 434621,58 пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 250,00 грн. штрафу(фіксована частина), 31051,97 грн. штрафу (процентна складова) та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення вручені належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідачів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що 14.05.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (в подальшому було змінено назву на АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №ODKDGA000000016, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 54509,70 грн. строком до 14.05.2028 року зі сплатою відсотків відповідно до умов договору. З метою забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (в подальшому було змінено назву на АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] 14.05.2008 року було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Позивач вказує, що за період користування кредитом відповідачі неналежним чином виконували взяті на себе зобов`язання, чим було порушено умови кредитного договору, у зв`язку з чим позивачем на підставі умов кредитного договору було направлено вимогу про необхідність погашення простроченої заборгованості. Але на момент звернення до суду відповідні суми залишаються несплаченими, заборгованість за кредитом не погашена. З розрахунку суми боргу за договором №ODKDGA000000016 від 14.05.2008 року, укладеним між позивачем та відповідачем вбачається, що заборгованість останнього станом на 11.10.2019 року становить 652341,42 грн., яка складається з наступного: 48055,80 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 115907,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 22454,35 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 434621,58 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 31051,97 грн. - штраф (процентна складова). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановленому договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 22.02.2011 року, яке набрало законної сили 02.03.2011 року у справі №2-21/11/1515 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено в повному обсязі та звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] , вартістю 60600 грн., що належав [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ODKDGA000000016 від 14.05.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] . Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 01.12.2014 року у справі №503/618/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про виселення, позов задоволено в повному обсязі, виселено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані та проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України. Виконання рішення в частині виселення відстрочено до 15.04.2015 року. Дане рішення набрало законної сили 02.06.2015 року. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 04.05.2017 року у справі №503/423/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №ODKDGA000000016 від 14.05.2008 року (станом на 20.01.2017 року) в розмірі 105919 грн. 50 коп., з яких 47419 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом, 58500 грн. 00 коп. -заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Рішення набрало законної сили 15.05.2017 року. Тобто позивач АТ КБ «ПриватБанк», через неналежне виконання відповідачами умов договору №ODKDGA000000016 від 14.05.2008 року, скористався своїм правом та в порядку, визначеному ч.2 ст. 1050 ЦК України, звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за цим кредитним договором. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Тобто, Кредитор має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Відповідний правовий висновок викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, в Постанові Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі №175/4753/15-ц. Як свідчать встановлені судом обставини, позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, пені за порушення умов договору та відповідних штрафів, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи наявність судових рішень про задоволення вимог кредитора, які не дають позивачу права на нарахування і отримання відсотків за зазначеним кредитним договором, суд не вбачає підстав для задоволення позову, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed