Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про звільнення належного їй на праві власності майна, а саме квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що 12.08.2002 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні в ході виконання виконавчого напису нотаріуса [PERSON], вчиненого 30.03.2002 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "[PERSON] банк Аваль" заборгованості у розмірі 108,91 грн. винесено постанову про арешт належного боржнику майна та оголошено заборону відчуження. Позивач свої зобов'язання перед ПАТ "[PERSON] банк Аваль" виконано, погашено заборгованість, що підтверджується довідкою останнього стосовно погашення заборгованості. 20.05.2016 року позивач звернулась до ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона із заявою про звільнення майна з-під арешту, однак їй повідомили про те, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості по виконавчим документам, де борджником є [PERSON] відсутні, встановити підстав завершення виконавчих проваджень, де боржником виступає позивач не можливо, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби складає три роки. Тому позивач змушена звернутись до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Представник відповідача ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона в судове засіданні не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності. Представник третьої особи ПАТ "[PERSON] Аваль" в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачеві - [PERSON], що підтверджено договором купівлі-продажу від 28.03.2001 року (арк. справи 5). Постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона від 12.08.2002 року при примусовому виконання виконавчого напису нотаріуса [PERSON] накладено арешт на майно, що належить [PERSON] (арк. справи 6). Листом від 20.05.2016 року за №8414 ВДВС Суворовського РУЮ м. Херсона на звернення [PERSON] повідомило, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості по виконавчим документам, де борджником є [PERSON] відсутні, встановити підстав завершення виконавчих проваджень, де боржником виступає позивач не можливо встановити, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби складає три роки (арк. справи 7). З листа ПАТ "[PERSON] Аваль" за № 114-12-0-00/387 від 20.05.2016 року вбачається, що [PERSON] борг, за виконавчим написом нотаруса [PERSON], вчиненим 30.03.2002 року про стягнення з [PERSON] на користь банку боргу в сумі 108,91 грн. погашено, та останній немає претензій до позивача (арк. справи 8). Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тому суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з майна позивача [PERSON], так як боржником свої зобовязання виконані, а виконавче провадження закінчене та знищене. На підставі викладеного,

Outcome: approved