Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищноїради Піщанського району Вінницької області, в якому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла 26 грудня 1996 року, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 48,8 кв. м., житловою площею 33,2 кв. м., зазначений в технічному паспорті під літ. "А", веранду під літ. "а", підвал під літ. "А/під", вхідний майданчик під літ. "а1", господарську будівлю під літ. "Б", огорожу 1-3, загальною вартістю 53 тисячі 178 гривень, який розташований в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, вул. Садова, 26. Також позивач просить поновити пропущений строк для звернення до суду з питання прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує, тим що являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], оскільки останньою за життя було складено заповіт від 06 листопада 1996 року, який посвідчено нотаріусом [PERSON] нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1142, відповідно до якого [PERSON] на випадок свої смерті зробила таке розпорядження: належний їй жилий будинок з відповідними службовими будівлями, що знаходиться в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, по вул. Садова за номером двадцять шість заповіла [PERSON]. Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна він може лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представнк [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, та про підтримання вимог, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не зявився, проте на адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, та про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки. Відповідно до ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 26 грудня 1996 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 371640. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 48,8 кв. м., житловою площею 33,2 кв. м., зазначений в технічному паспорті під літ. "А", веранду під літ. "а", підвал під літ. "А/під", вхідний майданчик під літ. "а1", господарську будівлю під літ. "Б", огорожу 1-3, загальною вартістю 53 тисячі 178 гривень, який розташований в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, вул. Садова, 26. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Піщанського району Вінницької області № 570 від 26 квітня 2018 року, [PERSON], яка померла 23 грудня 1996 року на день смерті проживала в [INFO], у будинку, власником якого вона була. Позивач являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], оскільки останньою за життя було складено заповіт від 06 листопада 1996 року, який посвідчено нотаріусом [PERSON] нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1142, відповідно до якого [PERSON] на випадок свої смерті зробила таке розпорядження: належний їй жилий будинок з відповідними службовими будівлями, що знаходиться в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, по вул. Садова за номером двадцять шість заповіла [PERSON]. Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має. При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Також, у вказаній постанові зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна позивач може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії 1-АМ № 371640 (а.с.5), копією технічного паспорта на житловий будинок та господарські будівлі по вул. Садова, 26, в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області (а.с.6-20), довідкою виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Піщанського району Вінницької області № 570 від 26 квітня 2018 року (а.с.21), заповітом [PERSON] від 06 листопада 1996 року (а.с.22), роз'ясненням нотаріуса (а.с.23), ордером (а.с.24). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до листа ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з\~визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved