Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі про перерахунок та виплату на її користь, як спадкоємиці її покійного чоловіка, з відповідача недоотриманої суми коштів по пенсії, які були стягнуті на користь її чоловіка [PERSON] постановою Тальнівського районного суду від 01.09.2011 року і не були ним отримані в зв'язку зі смертю, посилаючись на те, що відповідач проігнорував постанову суду, що в свою чергу призвело до невиплати недоотриманої пенсії її чоловіку [PERSON], який помер [INFO] року. На думку позивача було достатньо часу для того, щоб зробити перерахунок недоплаченої пенсії згідно постанови суду. Але відповідачем цього не було зроблено, що і змусило її звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, уточнивши позовні вимоги, а саме: просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Тальнівському районі Черкаської області здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії по інвалідності [PERSON] за період із 28.10.2010 року по 22.07.2011 року включно відповідно до постанови Тальнівського районного суду Черкаської області від 01.09.2011 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2013 року, та стягнути з відповідача на її користь суму пенсії, яка виникне в результаті перерахунку за вказаний період, в тому числі і суму 4353,94 грн. вже нарахованої пенсії за один місяць, також стягнути судові витрати по справі. Представник Управління Пенсійного фонду України у Тальнівському районі Черкаської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, вказаних в запереченні на позовну заяву. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 01.09.2011 року визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Тальнівському районі щодо не здійснення перерахунку та виплати державної та додаткової пенсії по інвалідності в розмірі, встановленому ст.ст. 39, 49, 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в період з 28.10.2010 року та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Тальнівському районі провести [PERSON] перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії по інвалідності з 28.10.2010 року відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із загальновстановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який визначається з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням сум проведених виплат (а.с. 9-11). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2013 року постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 01.09.2011 року змінено, доповниши абзац третій її резолютивної частини словосполученням: "по 22 липня 2011 року включно". В решті постанова залишена без змін (а.с. 12). [PERSON] [INFO] року помер, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.12.2014 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 2019. До складу спадщини крім іншого увійшла недоотримана пенсія в сумі 4353,94 грн., яка належала померлому на підставі довідки № 6205/05, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Тальнівському районі Черкаської області, але за життя ним не одержана (а.с.13, 14). На заяву [PERSON] надана відповідь Управлінням Пенсійного фонду України в Тальнівському районі від 03.02.2015 за № 1103/04 про відмову у виплаті нарахованих коштів через відсутність фінансування (а.с. 16, 17). Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент смерті. Відповідно до ст.ст. 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом та ін. Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії по інвалідності [PERSON] за період із 28.10.2010 року по 22.07.2011 року включно відповідно до постанови Тальнівського районного суду Черкаської області від 01.09.2011 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2013 року, не грунтується на вимогах Закону, така вимога нерозривно пов'язана із особою спадкодавця [PERSON] і не може бути успадкована позивачем, тому в задоволенні такої вимоги слід відмовити. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми пенсії за період з 28.10.2010 року по 22.07.2011 року включно відповідно до рішень судів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даної вимоги в частині стягнення недоотриманої пенсії, яка була нарахована та належала [PERSON], але не була ним одержана за життя, в сумі 4353 грн. 94 коп. Посилання відповідача в своїх доводах на постанову Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року, Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" є безпідставними, оскільки положення вказаних нормативно-правових актів регулюють порядок погашення заборгованості по рішеннях суду і не регулюють правовідносин пов'язаних із спадкуванням вже нарахованих, але не виплачених за життя спадкодавця пенсійних виплат. Дані правовідносини врегульовані ст. 1227 ЦК України, яка і підлягає в даному випадку до застосування. Положення названих нормативно-правових актів стосуються порядку виконання судових рішень, ухвалених на користь заявників, в тому числі і пенсіонерів, про стягнення на їх користь з державного органу сум пенсій чи інших соціальних виплат, і не можуть бути перешкодою для стягнення нарахованих, але не виплачених цим особам зазначених виплат в користь їхніх спадкоємців, як це мало місце в даному випадку. Посилання відповідача на неможливість виплати нарахованої пенсії в сумі 4353,94 грн. через відсутність фінансування не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Тому суд дійшов висновку, що відсутність фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті коштів. Судові витрати по справі позивачу підлягають відшкодуванню частково пропорційно до задоволеної частини позову в сумі 121,80 грн. за рахунок держави.

Outcome: partial