Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

11.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Хмельницькгаз збут" про зобов`язання безкоштовно встановити індивідуальний лічильник газу, скасувати постанову про припинення газопостачання і заборгованість з газопостачання, та зобов`язати виплатити компенсацію за моральну шкоду. В обґрунтування позову позивач вказав, що на його ім`я надійшло «Повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 03.10.2018 року», що і змусило його звернутись до суду. Його сім`я складається з трьох чоловік: він, дружина і донька. Двоє з трьох - інваліди: він - інвалід війни, донька - інвалід ІІ групи з дитинства. По своєму соціальному статусу він має 100 % пільгу на оплату комунальних послуг. Пільга поширюється також на його сім`ю. Дана пільга діє у всіх постачальників послуг, крім ТОВ «Хмельницькгаззбут», яким керує [PERSON] .. Станом на 01.01.2015 року його борг перед ПАТ «Хмельницькгаз» був у розмірі 21 грн. 56 коп. 100% пільга діяла до цього числа. Потім ситуація ускладнилась і РГК «Хмельницькгаз» почала надсилати йому платіжки, в яких вимагала з нього грошей. Він звернувся до керівництва цієї компанії і особисто до її керівника [PERSON] з проханням виконати постанову Кабінету Міністрів про встановлення безкоштовно приладу обліку газу в його квартиру. [PERSON] йому відмовив, посилаючись на брак коштів. Він застосував до [PERSON] штрафні санкції, а саме оштрафував на 1700 грн. за невиконання постанови Кабінету Міністрів. Це було 27 січня 2018 року, але [PERSON] штрафу не сплатив. Платіжки приходили регулярно кожен місяць, тому він повторно звернувся письмово до керівництва компанії з пропозицією розв`язати питання цивільно, а саме встановити в його квартиру газовий лічильник. Для цього він запропонував 4 варіанти вирішення проблеми, однак жоден з них не влаштовував компанію «Хмельницькгаззбут». Своєї альтернативи компанія йому не представила. Альтернатива одна - плати гроші скільки вони скажуть. А грошей начисляли все більше та більше. Таким чином за три роки компанія ухитрилась начислити йому суму 4 845 грн. 77 коп. при 100 % пільзі. Тому позивач з врахуванням уточнених позовних вимог, просить: зобов`язати ПАТ «Хмельницькгаз» встановити йому безкоштовно індивідуальний лічильник на газ (для приготування їжі); зобов`язати ТОВ «Хмельницькгаз збут» скасувати нарахований йому борг за газоспоживання, та скасувати вимоги до нього щодо припинення газоспоживання; зобов`язати ПАТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут» солідарно виплатити компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 3000 грн.. Ухвалою суду від 21.01.2019 року в якості співвідповідача залучено до участі в справі ПАТ «Хмельницькгаз». В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві. Представник позивача також суду пояснила, що відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни надаються пільги, в тому числі 100% знижка плати за користування комунальними послугами. Відповідно до вимог цього ж Закону така пільга розповсюджується і на членів сім`ї інваліда війни, тому нарахування позивачу плати за газопостачання безпідставне. Також позивачу необґрунтовано було відмовлено у встановленні квартирного лічильника. Представник відповідача ПАТ "Хмельницькгаз" в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Зазначивши у відзиві, що із акту цивільного законодавства - Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" виникло зобов`язання в якому ПАТ "Хмельницькгаз" як боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора [PERSON] дію, а саме - встановити лічильник газу в строк, встановлений Законом - до 01.01.2021 року. Враховуючи те, що строк виконання боржником обов`язку не настав, позов в частині зобов`язати встановити лічильник є передчасним. Щодо вимог про скасування боргу та стягнення моральної шкоди, то в цій частині позов не обґрунтований жодними доводами, доказами, посиланнями на нормативно-правові акти чи розрахунками. Представник відповідача ТОВ "Хмельницькгаз збут" в судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначивши у відзиві, що по відношенню до побутового споживача ТОВ "Хмельницькгаз збут" є постачальником, а ПАТ "Хмельницьгаз" - оператором газорозподільної мережі. ТОВ "Хмельницькгаз збут" на підставі даних оператора ГРМ про об`єм газу проводить нарахування споживачу за надану послугу газопостачання, тому всі питання щодо обсягу спожитого газу відносяться до компетенції оператора ГРМ. З огляду на викладене, ТОВ "Хмельницькгаз збут" відсутні права змінювати обсяги споживання природного газу. Відповідно до п.13 розділу ІІ Правил постачання Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі зокрема, проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором. Припинення газопостачання не звільняє побутового споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично спожитий природний газ (абз.1 п.19 розділу ІІІ Правил постачання). 03.10.2018 року на адресу [PERSON] було направлено повідомлення ТОВ "Хмельницькгаз збут" про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] в сумі 4845,77грн., та повідомлено, що якщо прострочена заборгованість не буде погашена, споживач зобов`язаний самостійно припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам ПАТ "Хмельницькгаз" для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання. Заборгованість споживачем не погашена. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то позивачем всупереч вимог закону не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність заподіяної йому моральної шкоди та вину відповідача у її заподіянні. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується: технічним паспортом за реєстровим №18147; реєстраційним посвідченням від 17.10.1997 року; договором міни квартир від 24.09.1997 року. Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації місця проживання ХМР №352 від 24.01.2017 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , та його сім`я складається з 3 чоловік: [PERSON] , [INFO] (власник), [PERSON] , [INFO] (дочка), [PERSON] , [INFO] (дружина). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого 14.10.2014 року та посвідчення серії [NUMBER] виданого 25.04.2019 року Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, [PERSON] є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалід війни. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] є інвалідом 2 групи з дитинства, термін дії до 31.05.2019р. З персональної облікової картки пільговика № [NUMBER] від 25.04.2019 року [PERSON] вбачається, що категорія пільговика: особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни; особа з інвалідністю 2 групи. Пільга поширюється на [PERSON] та [PERSON] .. Згідно фінансового звіту по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , заборгованість за газопостачання з червня 2015 року по травень 2019 року становить 5618,51грн. Відповідно до повідомлення ТОВ «Хмельницькгаз збут» про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 03.10.2018 року, адресованого [PERSON] , станом на 03.10.2018 року за їх особовим рахунком [NUMBER] накопичена прострочена заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 4845,77 грн.. У вказаному повідомленні ТОВ «Хмельницькгаз збут» вимагало сплатити прострочену заборгованість в повному обсязі не пізніше 5 календарних днів після отримання даного повідомлення. Якщо прострочена заборгованість не буде погашена, то споживач зобов`язаний самостійно припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам ПАТ "Хмельницькгаз" для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання. Вказані обставини підтверджуються: повідомленням про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 03.10.2018 року; посвідченнями серія [NUMBER] , серії [NUMBER] ; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] ; реєстраційним посвідченням від 17.10.1997 року; договором міни кватир від 24.09.1997 року; довідкою №352 про склад сім`ї; рахунками про плату за спожитий газ; пенсійним посвідченням № [NUMBER] [PERSON] ; фінансовим звітом по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] , згідно якого борг [PERSON] за період з 06.2015 р. по 05.2019 року становить 5618,51 грн. Окрім наведеного, з листа ПАТ "Хмельницьгаз" № 01.5-ЛВ-426-0217 від 01.02.2017 року вбачається, що 24.01.2017 року [PERSON] звертався до відповідача ПАТ "Хмельницьгаз" з приводу встановлення індивідуального лічильника газу. На його звернення йому було повідомлено, що на виконання ст.6 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановленні лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі до 1 січня 2018 року. Оскільки, на даний час фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств на встановлення загальнобудинкових лічильників, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу, ПАТ "Хмельницьгаз" не встановлює індивідуальні лічильники газу. Додатково повідомлено про можливість встановлення лічильника газу за рахунок інших джерел. Також ПАТ "Хмельницьгаз" листом № 01.5-ЛВ-1138-0317 від 14.03.2017 року на звернення [PERSON] від 24.01.2017 року щодо проведення перерахунку повідомлено, що відповідно до п.3 гл.4 розд. ІХ Кодексу газорозподільних систем, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомити оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб зареєстрованих на його об`єкті. Отже, в зв`язку з несвоєчасним поданням інформації про зміну кількості зареєстрованих осіб, підстави для проведення перерахунку за період, що передує даті звернення, у ПАТ "Хмельницькгаз" відсутні. Також повідомлено, що у зв`язку з не допуском працівників товариства мешканцями будинку та відмовою від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за рахунок Оператора ГРМ, відповідно до п.6 гл.3 розд.11 Кодексу газорозподільних систем, визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати, наступної після дати недопуску, визначеної в акті про порушення. Граничні об`єми споживання природного газу наведені у Додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем та становлять для населення в разі наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання 9,8 м.куб. на одну людину в місяць. Таким чином, визначення об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу по його рахунку відповідає чинному законодавству. В преамбулі Закону України від 09.11.2017 року № 2189-VIІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIІІ), зазначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Пунктом 11 ч.2 статті 7 Закону № 2189-VIІІ передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Згідно з пунктом 1 ч.2 статті 8 Закону № 2189-VIІІ, виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Закон України від 16 червня 2011 року № 3533-VI «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі - Закон № 3533-VI) визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Відповідно до ст.6 вказаного Закону № 3533-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані: 1) забезпечити встановлення лічильників газу: а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України; б) для інших споживачів - до 1 липня 2011 року; 2) припинити розподіл природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, у разі відмови таких споживачів від встановлення лічильників газу, а саме: а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; б) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Отже, зі змісту статті 6 Закону № 3533-VI вбачається обов`язок встановлення відповідними суб`єктами господарювання - газорозподільними організаціями лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 3533-VI, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевих бюджетів; інших джерел, не заборонених законодавством. Побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення), які встановлять лічильники протягом 2018 року, відповідна компенсація здійснюється протягом 12 місяців. Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15 грудня 2016 року № 2312 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 року № 453 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Хмельницькгаз» додаток до цієї постанови викладено у новій редакції. Згідно з вказаним додатком, в структуру тарифу затверджено витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за поставлені 1000 куб. м природного газу, які становлять 20,61 грн. Тобто, з врахуванням наведеного, саме на відповідача Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» покладений обов`язок встановлення індивідуальних лічильників газу. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17. Установлено, що позивач є споживачем природного газу для приготування їжі, а відповідач - ПАТ "Хмельницькгаз" є виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням. Оскільки, позивачу нараховується плата за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильника газу для приготування їжі, у тому числі безпосередньо індивідуального, то відповідач зобов`язаний відповідно до частини першої статті 6 Закону № 3533-VI забезпечити встановлення індивідуального лічильника газу для населення, який використовується для приготування їжі. Твердження представника відповідача, що позивачем позов заявлений передчасно, так як законом встановлено строк встановити лічильники газу - до 01.01.2021 року, суд вважає безпідставними, оскільки вказана обставина не може обмежувати право споживача на встановлення у будь-який час індивідуального приладу обліку природного газу до закінчення зазначеного терміну. Крім того, позиція відповідача ПАТ "Хмельницькгаз" викладена у відповіді № 01.5-ЛВ-426-0217 від 01.02.2017р. на звернення позивача, про неможливість встановлення індивідуального лічильника, у зв`язку з встановленням загальнобудинкового лічильника ( в той час коли Законом передбачалось встановлення лічильника у строк до 01.01.2018 року), свідчить про те, що право позивача вже порушено, а відтак підлягає захисту у обраний ним спосіб. В частині позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача ТОВ «Хмельницькгаз збут» скасувати нарахований йому борг за газоспоживання, та скасувати вимоги до нього щодо припинення газоспоживання, слід зазначити наступне. Відповідно до п.5 ч.1 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. На підставі ч.2 ст.13 цього Закону , пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Як зазначалося вище, відповідно до ст.6 Закону № 3533-VI (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 23.03.2016 року "Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників ( з відповідними змінами) затверджено норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, а саме: з 01.02.2016 року - 4,4 куб.м. людино-місць; з 19.08.2017р. - 3,3 куб.м. людино-місць (постанова втратила чинність на підставі постанови КМ №63 від 30.01.2019 року). Підпунктом 5 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014р. "Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування" (з відповідними змінами та доповненнями) встановлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, зокрема для користування послугами з газопостачання - за наявності газової плити та централізованого гарячого водопостачання, а саме: з 1.10.2014р.- 6 куб.м. на одну особу на місяць; з 30.04.2016р - 4,4 куб.м. на одну особу на місяць; з 19.08.2017р. - 3,3 куб.м. на одну особу на місяць. Відповідно до абз.1, 2, 3,7 п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Визначені об`єми споживання природного газу за нормами споживання у розрізі календарних місяців мають бути зазначені Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання до договору розподілу природного газу. При цьому місячні об`єми споживання мають бути зазначені за величиною об`єму природного газу (м куб.) та величиною обсягу енергії за трьома одиницями виміру (кВт·год, ГКал, МДж), що визначаються згідно з вимогами цього Кодексу. Споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. Якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 15 до цього Кодексу. Згідно додатку 15 до Кодексу газорозподільних систем (п.3 глави 4 розділу ХІ) встановлено граничні об`єми споживання природного газу населенням у разі порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а саме плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання 9,8 м.куб. людино-місяць. Абз.3 п.5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Відповідно до п.13 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; перевищення підтвердженого обсягу природного газу, якщо інше не передбачено договором постачання природного газу; розірвання договору постачання природного газу; відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування; настання заходів, передбачених Правилами про безпеку постачання природного газу, що діють відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про ринок природного газу" та поширюються на споживачів, що не є захищеними відповідно до зазначених Правил. Газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами безпеки систем газопостачання. Також абз.4 п.16 вказаних Правил визначено, що у разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи неоплати поточних платежів постачальник має право у порядку, визначеному цим розділом та договором постачання природного газу, припинити або обмежити постачання природного газу на об`єкт споживача до повного погашення заборгованості. З наданого суду фінансового звіту по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , вбачається, що при розрахунку плати позивачу за газопостачання відповідачем враховано пільгову норму в межах яких держава надає громадянам пільги. При цьому, з вказаного розрахунку також вбачається, що відповідачем проводилось нарахування плати позивачу за нормами споживання, а з січня 2017 року проведено визначення об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання - 9,8 м.куб. людино-місяць, а з вересня 2018 року згідно показників загальнобудинкового лічильника. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідача ТОВ "Хмельницьгаз збут", в тому числі не надано суду доказів щодо кількості зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] в період з червня 2015 року по січень 2017 року, та надання позивачем відповідачу інформації про кількість осіб на яких поширюється пільга. Позивачем надана суду персональна картка пільговика від 25.04.2019 року, проте вона не містить відомостей щодо дати занесення позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги та розміру пільги на газопостачання. Інших підстав, окрім наявності у позивача 100% пільги з газопостачання, на обґрунтування позовних вимог в частині скасування заборгованості з газопостачання та скасування вимоги до позивача щодо припинення газоспоживання, позивач в позовній заяві не вказав. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині скасування заборгованості з газопостачання та скасування вимоги до позивача щодо припинення газоспоживання задоволенню не підлягають. В частині позовних вимог позивача про зобов`язання відповідачів солідарно виплатити компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 3000 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 5 постанови № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та 81ЦПК України. Позивачем не обґрунтовано та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди діями відповідачів, розмір заподіянної моральної шкоди кожним відповідачем, наданий позивачем епікриз вказаних обставин не підтверджує, оскільки не містить відомостей, що лікування мало місце внаслідок дій відповідача. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині зобов`язання відповідачів солідарно виплатити компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 3000 грн., задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню та слід зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» встановити безкоштовно індивідуальний лічильник газу споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] являється інвалідом другої групи безстроково та звільнений від сплати судового збору у всіх судових інстанціях як інвалід ІІ групи, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України, з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80грн.

Outcome: partial