Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилався на те, що 07.07.2005 року між банком «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №160, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику у тимчасове строкове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 125000 гривень зі сплатою 15 % річних. Відповідач у свою чергу зобов'язався в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредитні кошти, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку. Взяті на себе зобов'язання ПАТ «Укрсоцбанк» виконав повністю та надав відповідачу кредитні кошти. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №160 від 07.07.2005 року між банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки №105/24-11-7, відповідно до умов якого іпотекодавцями було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: [ADDRESS], загальною площею 23,40 кв.м., в тому числі житловою площею 12, 40 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 172683 грн. 18 коп., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 50679 грн. 51 коп.; 102291 грн. 12 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6791 грн. 06 коп. - інфляційні втрати за кредитом; 12921 грн. 49 коп. - інфляційні втрати за відсотками. Таким чином, у позивача виникло право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку. Просив позов задовольнити, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №160 від 07.07.2005 року в сумі 172683 грн. 18 коп. звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки №105/24-11-7 від 21.07.2005 року, а саме: житлову [ADDRESS], загальною площею 23,40 кв.м., в тому числі житловою площею 12, 40 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Спосіб реалізації предмета іпотеки визначити шляхом проведення прилюдних торгів з встановленням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації на підставі експертного висновку під час проведення виконавчих дій та стягнути понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомили. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 07.07.2005 року між «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №160, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику у тимчасове строкове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 125000 гривень зі сплатою 15 % річних. (а. с. 4-6). Позичальник зобов'язався повернути у повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. ПАТ «Укрсоцбанк» свої зобов'язання перед позичальником виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, у [PERSON] станом на 15.02.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 172683 грн. 18 коп., в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 50679 грн. 51 коп.; 102291 грн. 12 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 6791 грн. 06 коп. - інфляційні втрати за кредитом; 12921 грн. 49 коп. - інфляційні втрати за відсотками.(а.с.16-20). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом також встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки від 21.07.2005 року. Згідно умов договору іпотеки, іпотекодавцями було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: а саме: [ADDRESS], загальною площею 23,40 кв.м., в тому числі житловою площею 12, 40 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. (а.с.7-9). Відповідно до умов Договору, зокрема п.4.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання іпотеко держатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.7-9). Предмет іпотеки належить іпотекодавцям [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується відповідними витягами (а.с.10-11). На час розгляду справи судом договір іпотеки є чинним, у судовому порядку недійсним не визнавався. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом ч.5 статті 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ст. ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Положеннями ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім того, за змістом частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України. Окрім того, суд враховує, що за змістом частини першої статті 39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved