Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня розірвання шлюбу, оголосити відповідача в розшук та стягнути понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 06.02.2003 року по 10.04.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви (а.с.17) просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. У відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.19). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 10.04.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 10.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.2). Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.04.2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції (а.с.3). Згідно положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, а також рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Згідно ст.375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Таким чином, підстави для оголошення розшуку відповідача на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 01.04.2016 року на позивача покладено оплату оголошення у газеті "Урядовий кур'єр" про виклик відповідача у судове засідання через оголошення у пресі (а.с.13) та позивачем понесені витрати за опублікування оголошення у газеті "Урядовий кур'єр" в сумі 420,00 грн., що підтверджується квитанцією №15468020 від 18.04.2016 року (а.с.18).

Outcome: partial