Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

15 листопада 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся Національний технічний університет" Харківський політехнічний інститут" факультет військової підготовки до [PERSON] з позовом про стягнення суми витрат. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що в період з 31 серпня 2015 року по 16 березня 2016 року [PERSON] проходив навчання на військову службу факультету військової підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут". 31 серпня 2015 року з відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби строком на 5 років, який зобовязувався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше пяти років після закінчення навчання. 16 березня 2016 року з відповідачем достроково було розірвано контракт через небажання [PERSON] продовжувати навчання та з цих підстав його було відраховано з числа курсантів. Позивачем були розраховані фактичні витрати, повязані з утриманням [PERSON] на факультеті з дня його зарахування по день виключення із списків особового складу, сума яких склала 764,85 гривень. Відповідач добровільно не здійснив відшкодування витрат повязаних з його утриманням. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на їх користь витрати повязані з його утриманням на факультеті військової підготовки Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" в сумі 764,85 гривень. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення його близьким родичем за місцем реєстрації, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу [PERSON], [INFO], 31 серпня 2015 року уклав контракт про проходження військової служби (навчання) у Гвардійському ордена [PERSON] факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «ХПІ» строком на пять років. Витягами з наказів начальника гвардійського ордена [PERSON] факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «ХПІ» №381 від 20 серпня 2015 року та №179 від 31 серпня 2015 року підтверджується, що [PERSON] зарахований на навчання на перший курс за напрямом підготовки «Інженера механіка» за спеціальністю «Озброєння та військова техніка». Зараховано в список особового складу факультету та на всі види забезпечення. Згідно рапортів [PERSON], адресованих начальнику факультету, останній клопоче перед вищим командуванням про відрахування його, курсанта 112 навчальної групи, з числа курсантів факультету у звязку з небажанням продовжувати навчання. Грошові витрати зобовязується відшкодувати в добровільному порядку. Банківські реквізити отримав. Про відшкодування судового збору ознайомлений (у разі подання до суду). Витягом із наказу начальника гвардійського ордена [PERSON] факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «ХПІ» №60 від 16 березня 2016 року підтверджується, що солдата [PERSON], курсанта 1-го курсу напряму підготовки «Інженера механіка» за спеціальністю «Озброєння та військова техніка» відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання, достроково розірвати контракт про навчання. Підлягають відшкодуванню витрати, повязані з утриманням під час проходження військової служби (навчання) на факультеті солдата [PERSON] в сумі 764,85 гривень. Згідно довідки розрахунок грошей з урахуванням витрат харчування та довідки про нараховане грошове забезпечення на курсанта 1 курсу [PERSON] з 01 вересня 2015 року по 16 березня 2016 року, загальна сума до відшкодування становить 764,85 гривень. Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» визначено механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Пунктом 3 вищевказаного Порядку передбачено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з їх грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач, незважаючи на взятий на себе обов'язок з відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням під час проходження військової служби (навчання) на факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», будучи ознайомленим з розрахунком нарахованих сум витрат, не здійснив відшкодування витрат добровільно, а тому таке відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 764,85 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved