Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання договору купівлі - продажу від 29 квітня 2013 року укладеного між [PERSON], як продавець та [PERSON] як покупцем речових прав на нерухоме майно під номером 2059095 від 29 квітня 2013 року серія та номер: 183. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що 11 березня 2008 року між ВАТ ВТБ Банк (перейменоване на ПАТ «ВТБ Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16/08В-R511 за умовами якого позивач надав, а Позичальник прийняв грошові кошти у сумі 370 000,00 доларів США з графіком погашення кредиту, встановленого Додатком № 1 до Договору кредиту з кінцевим терміном повернення до 10 березня 2028р. та сплатою відсотків у розмірі 12,5% річних. В якості забезпечення належного виконання зобов'язань по Кредитному договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, та можливих санкцій, між Позивачем та Позичальником 11 березня 2008 року був укладений Іпотечний Договір №16/08В-І, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі № 3054, відповідно до умов якого іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зазначене в п. 1.3 цього Договору, а іпотекодержатель приймає його в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі. Згідно п. 1.3. Іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, земельна ділянка та домоволодіння, що знаходиться на ній, а саме: земельна ділянка 0,0263 га., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться в Жовтневому районі м. Дніпропетровська по [ADDRESS] та домоволодіння [ADDRESS], яке складається з: літ. А-2 - житловий будинок, цегла, загальною площею 289,8 кв.м., жилою-52,2 кв.м., літ. В-сарай, шл.бл., 1-3,1-огорожі, споруди, замощення. Зазначене нерухоме майно належить на праві власності іпотекодавцеві на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 11 березня 2008 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстровим № 3045, та Договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого 11 березня 2008 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстровим № 3036. Цього ж дня, 11березня 2008 року, було накладено заборону відчуження зазначених в Договорі земельної ділянки та домоволодіння до припинення Договору Іпотеки, що зареєстровано в реєстрі за №120 та здійснено державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, та в Єдиному державному реєстрі іпотек, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек № 17425006 від 11березня 2008 p., Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 17424636 від 11 березня2008 р. та витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон об'єктів нерухомого майна № 17424483 від 11березня2008 р. Так, 29 квітня 2013 року між [PERSON], як Продавцем, та [PERSON], як Покупцем був укладений Договір купівлі-продажу домоволодіння, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О.. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером: 2066032 від 29 квітня 2013 р. Предметом договору купівлі-продажу під реєстраційним номером 182 виступало нерухоме майно, домоволодіння, що знаходиться на земельній ділянці, яка розташована у Жовтневому районі в [ADDRESS] з господарськими спорудами, яке складається з: літ А-2 - житловий будинок, цегла, загальною площею - 289,8 кв.м., жилою - 52,2 кв.м., літ В-сарай, шл.бл., 1-3,1-огорожі, споруди, замощення. Окрім того 29 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. Договір купівлі-продажу земельної ділянки». Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером: 2059095 від 29 квітня 2013 р. Предметом договору купівлі-продажу під реєстраційним номером 183 виступало нерухоме майно, земельна ділянка, площею - 0,0263 гектарів (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться у Жовтневому районі в [ADDRESS] (сто двадцять сім «а»). 16 жовтня 2013 р. ПАТ «ВТБ БАНК» звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалов А.О., реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання договору недійсним. 02 грудня 2013 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ПАТ «ВТБ БАНК» задоволені в повному обсязі 07 жовтня 2014 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року в частині скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та домоволодіння за [PERSON], поновлення права власності на земельну ділянку та домоволодіння за [PERSON], поновлення запису в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо заборони на відчуження іпотечного майна та Державному реєстрі іпотек відомості про запис у реєстрі щодо обтяження нерухомого майна іпотекою - скасовано. В задоволені позовних вимог ПАТ «ВТБ БАНК» до [PERSON], [PERSON], треті особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та домоволодіння за [PERSON], поновлення права власності на земельну ділянку та домоволодіння за [PERSON], поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо заборони на відчуження іпотечного майна та Державному реєстрі іпотек відомості про запис у реєстрі щодо обтяження нерухомого майна іпотекою -відмовлено. В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2013 р. - залишено без змін. Тобто, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 29 квітня 2013 року, укладений між [PERSON], як продавцем та [PERSON] як Покупцем, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером 2066032 від 29 квітня 2013 року. Оскільки предметом договору купівлі - продажу є нерухоме майно яке знаходиться в іпотеці ПАТ «ВТБ Банк» по Іпотечному договору № 16/08В-1 від 11 березня 2008 року, а позивач не надавав дозволу на його відсудження, тому просили суд визнати договір купівлі - продажу від 29 квітня 2013 року укладений між [PERSON], як продавцем та [PERSON] як покупцем речових прав на нерухоме майно під номером 2059095 від 29 квітня 2013 року серія та номер: 183 - недійсним. В судове засідання представник позивача не з*явився про день, час та місце слухання справи були повідомленні належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з*явилися про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Оцінивши надані докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11 березня 2008 року між ВАТ ВТБ Банк (перейменоване на ПАТ «ВТБ Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16/08В-R511 за умовами якого позивач надав, а Позичальник прийняв грошові кошти у сумі 370 000,00 доларів США з графіком погашення кредиту, встановленого Додатком № 1 до Договору кредиту з кінцевим терміном повернення до 10 березня 2028р. та сплатою відсотків у розмірі 12,5% річних. В якості забезпечення належного виконання зобов'язань по Кредитному договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним, та можливих санкцій, між Позивачем та Позичальником 11 березня 2008 року був укладений Іпотечний Договір №16/08В-І, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі № 3054, відповідно до умов якого іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зазначене в п. 1.3 цього Договору, а іпотекодержатель приймає його в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі. Згідно п. 1.3. Іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, земельна ділянка та домоволодіння, що знаходиться на ній, а саме: земельна ділянка 0,0263 га., кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться в Жовтневому районі м. Дніпропетровська по [ADDRESS] та домоволодіння [ADDRESS], яке складається з: літ. А-2 - житловий будинок, цегла, загальною площею 289,8 кв.м., жилою-52,2 кв.м., літ. В-сарай, шл.бл., 1-3,1-огорожі, споруди, замощення. Зазначене нерухоме майно належить на праві власності іпотекодавцеві на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 11 березня 2008 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстровим № 3045, та Договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого 11 березня 2008 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстровим № 3036. Цього ж дня, 11березня 2008 року, було накладено заборону відчуження зазначених в Договорі земельної ділянки та домоволодіння до припинення Договору Іпотеки, що зареєстровано в реєстрі за №120 та здійснено державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, та в Єдиному державному реєстрі іпотек, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек № 17425006 від 11березня 2008 p., Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 17424636 від 11 березня 2008 р. та витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон об'єктів нерухомого майна № 17424483 від 11березня2008 р. Так, 29 квітня 2013 року між [PERSON], як Продавцем, та [PERSON], як Покупцем був укладений Договір купівлі-продажу домоволодіння, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О.. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером: 2066032 від 29 квітня 2013 р. Предметом договору купівлі-продажу під реєстраційним номером 182 виступало нерухоме майно, домоволодіння, що знаходиться на земельній ділянці, яка розташована у Жовтневому районі в [ADDRESS] з господарськими спорудами, яке складається з: літ А-2 - житловий будинок, цегла, загальною площею - 289,8 кв.м., жилою - 52,2 кв.м., літ В-сарай, шл.бл., 1-3,1-огорожі, споруди, замощення. Окрім того 29 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. Договір купівлі-продажу земельної ділянки». Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером: 2059095 від 29 квітня 2013 р. Предметом договору купівлі-продажу під реєстраційним номером 183 виступало нерухоме майно, земельна ділянка, площею - 0,0263 гектарів (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться у Жовтневому районі в [ADDRESS] (сто двадцять сім «а»). 16 жовтня 2013 р. ПАТ «ВТБ БАНК» звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалов А.О., реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання договору недійсним. 02 грудня 2013 р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ПАТ «ВТБ БАНК» задоволені в повному обсязі. 07 жовтня 2014 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року в частині скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та домоволодіння за [PERSON], поновлення права власності на земельну ділянку та домоволодіння за [PERSON], поновлення запису в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо заборони на відчуження іпотечного майна та Державному реєстрі іпотек відомості про запис у реєстрі щодо обтяження нерухомого майна іпотекою - скасовано. В задоволені позовних вимог ПАТ «ВТБ БАНК» до [PERSON], [PERSON], треті особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та домоволодіння за [PERSON], поновлення права власності на земельну ділянку та домоволодіння за [PERSON], поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо заборони на відчуження іпотечного майна та Державному реєстрі іпотек відомості про запис у реєстрі щодо обтяження нерухомого майна іпотекою -відмовлено. В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2013 р. - залишено без змін. Тобто, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 29 квітня 2013 року, укладений між [PERSON], як продавцем та [PERSON] як Покупцем, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловим Антоном Олексійовичем та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером 2066032 від 29 квітня 2013 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією статтею визначено перелік способів судового захисту, серед яких є припинення дії. Яка порушує право, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, та вказано, що суд може захистити право або інтерес іншим способом, що встановлений законом. Підставою недійсності правочину відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частина 1 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частиною 1 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Згідно зі ст.ст.655,658 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна (товару), крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Проте діяльність власника може бути обмежена у випадках, встановлених законом. Як було встановлено судом, предметом Договору купівлі-продажу є нерухоме майно, яке знаходиться в іпотеці в Позивача, який він уклав з [PERSON], що в подальшому, без згоди позивача й продав це майно. Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержавтель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника, права чи вимоги яких на передане в іпотеку майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки (ст.3 Закону України "Про іпотеку".) Законом України "Про іпотеку" встановлено, що лише за згодою іпотекодержателя іпотекодавець має право відчужувати предмет іпотеки. З зазначеного випливає, що у випадку знаходження майна в іпотеці (заставі), законодавство не надає право власнику такого нерухомого майна здійснювати право розпорядження ним. Враховуючи те, що відчуження відбулося без згоди іпотекодержателя, це порушує майнові права останнього. А ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що правочин, щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступному іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Недодержання (сторонами) вимог, встановлених ч.ч. 1-3,5,6, ст.. 203 ЦК України , є підставою недійсності правочину, як зазначено у ч.1 ст. 215 ЦК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, а також те що на момент укладення договору купівлі - продажу [PERSON] не мала законних підстав на розпорядження спірним майном, без дозволу Іпотекодержателя, суд вважає за необхідне позовні вимоги стосовно визнання договору купівлі - продажу від 29 квітня 2013 року укладеного між [PERSON], як продавець та [PERSON] як покупцем речових прав на нерухоме майно під номером 2059095 від 29 квітня 2013 року серія та номер: 183 -недійсним, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved