Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП Бессараб [PERSON] про розірвання договору оренди землі, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЗП № 034995 від 21 лютого 2005 року, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 8,02 га, яка розташована на території Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області області (далі - земельна ділянка). Цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. Згідно із договором оренди землі від 09 квітня 2008 року земельна ділянка була передана позивачем [PERSON] в оренду ПП [PERSON] Позивач передав в оренду відповідачу земельну ділянку строком на 10 років. П. 4.1 Договору оренди земельної ділянки передбачено, що орендна плата розрахована на 1 рік за загальну площу і становить - 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 1002,12 грн., в тому числі прибутковий податок з громадян та інші податки розраховані до чинного законодавства. Згідно з п.4.2 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, а п.4.3 передбачено, що орендна плата вноситься в строк до 15 жовтня кожного відповідного року. З моменту укладання договору Відповідач систематично порушує умови договору, чинне законодавство та мої права і інтереси. Так, в порушення умов п.п. 4.1, 4.3 Договору, Відповідач не провів розрахунок по сплаті орендної плати за 2014, 2015 роки у зв'язку з чим виникла заборгованість по оплаті орендної плати. За таких обставин саме Відповідач систематично допускає порушення взятих на себе зобов'язань які передбачені п.9.4 договору - «своєчасно вносити орендну плату». На неодноразові його вимоги до Відповідача провести розрахунок орендної плати останній ухилявся, та не виконував свої зобов'язання. Вважає, що відповідно до чинного законодавства та умов договору орендодавець має право, а не обов'язок вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Так, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Тобто, зазначене право орендодавця кореспондується з обов'язком орендаря щодо своєчасного внесення орендної плати. Позивач зазначає, що діючим законодавством передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди землі, так у відповідності до вимог ст. 141 ч.1 п. «д» Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою являться систематична несплата орендної плати. Також, зазначеною нормою передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою являться систематична несплата земельного податку. Так, відповідно до п.4.7 договору встановлено, що сплату земельного податку несе «Орендар» - тобто Відповідач, але починаючи з моменту укладання договору Відповідач систематично не виконував умови договору, у звязку з чим. За період з 01.01.2009 року по 31.08.2015 року виникла заборгованість по сплаті земельного податку. Крім того з моменту укладання договору - тобто з 2008 року по 2015 рік - Відповідач не виконує умови п. 4.1 договору, а саме в частині сплати прибуткового податку з громадян до бюджету України. Відповідач систематично допускає порушення п.9.4 договору, яким передбачені обов'язки Відповідача, а саме - виконувати інші обов'язки відповідно до умов договору оренди і чинного законодавства, а саме порушує норми передбачені Податковим кодексом України, згідно якого, а саме вимог ст. ст. 164,170 передбачено, що «Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду». Дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу; Податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. За таких обставин Відповідач, як податковий агент систематично порушував норми чинного законодавства та умов договору оренди земельної ділянки, а саме повинен був сплачувати до бюджету прибутковий податок при сплаті орендної плати. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку та орендної плати. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ч. І ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Частиною 1 ст. 626, ст. 629, 651, 654 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю: умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України: «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що: «на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке Істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України». Частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що: «договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Частина друга статті 158 Земельного кодексу України встановлює, що: «виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб». Позивач зазначає, що відповідно до ст. 110 ч.8 ЦПК України позови, що виникають з договорів . виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися за місцем виконання цих договорі. Також у відповідності до вимог ст.114 ЦПК України позови з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Зважаючи на те, що земельна ділянка розташована на території Якимівського району Запорізької області, а виконання умов договору як-то сплата орендної плати, передача продукції, внесення платежів до бюджету також повинні провадитися на території Якимівського району, розгляд цієї позовної заяви має здійснюватися Якимівським районним судом Запорізької області. Таким чином позивач просить достроково розірвати договір оренди землі, укладений 09 квітня 2008 року між [PERSON] та Приватним підприємцем [PERSON], ЄДРПОУ [NUMBER]. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності та за відсутністю позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копією паспорту позивача; копією договору оренди землі від 09.04.2008 року; копією державного акту на земельну ділянку, серії ЗП № 034995; заявою представника позивача, поштовими повідомленнями на ім»я відповідача [PERSON]. Судом встановлено, що Позивач є власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЗП № 034995, загальною площею 8,02 га (а.с.5).Відповідно до договору оренди землі (а.с. 6-7), укладеного приватним підприємцем [PERSON] з [PERSON] від 09.04.2008 року та зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 30 жовтня 2008 року за № 040826400160, передбачено обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції. Розрахунок орендної плати обчислено у розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки (п.4.1 Договору), визначеної в порядку, встановленому чинним законодавством на момент укладання договору. Відповідно до п.3.1.Договору, договір укладено на 10 (десять) років. Як зазначено в позові, відповідач не провів розрахунок по сплаті орендної плати за 2014, 2015 роки у зв'язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до п.4.3.Договору, орендна плата вноситься в строк до 15 жовтня кожного відповідного року. Відповідно до п.4.6. Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення. Також, починаючи з моменту укладання договору Відповідач в порушення умов п.п. 4.1, 4.3 Договору не провів розрахунок по сплаті орендної плати за 2014, 2015 роки у зв'язку з чим виникла заборгованість по оплаті орендної плати. Відповідно суд приходить до висновку, що позовні вимоги про дострокове розірвання договору оренди землі, укладений між [PERSON] та Приватним підприємцем [PERSON], ЄДРПОУ [NUMBER] від 09 квітня 2008 року та зареєстрованому у Якимівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 30 жовтня 2008 року за № 040826400160, підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 487,20 гривень також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved