Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа Козелецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим що, 12 грудня 2007 р. позивач заповнив анкету ПАТ «ПриватБанк» та отримав кредитну картку з відновлювальною кредитною лінією в сумі приблизно 5000,00 грн. (точної суми назвати не можн із-за задавненості правовідносин). Жодного договору мною підписано не було, в т.ч. жодних зобов'язань щодо сплати процентів, пені та комісії я не підписував та мені не були відомі дані ставки. Даною карткою він користувався до 2009 року, а саме до часу дії даної картки. Оскільки їм періодично дана картка використовувалась (клались кошти та знімались), то яка була, по закінченню її дії, заборгованість він не знав. В жовтні 2016 р. позивачу стало відомо, що в Козелецькому районному ВДВС знаходиться виконавче провадження № 52388939 відкрите 28.09.2016 р. за виконавчим написом щодо стягнення з нього 26 700,00 грн. заборгованості за кредитною карткою та 1700,00 грн. за вчинення виконавчого напису, що разом становить 28 400,00 грн. Як стало відомо [PERSON] після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, 05 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, здійснено виконавчий напис № 6670, яким запропоновано стягнутії з позивача 26 700,00 грн. заборгованості за Кредитним договором № кЗхгF 102400168 від 12.12.2007 року, а саме: Залишок заборгованості за кредитом - 3 320,79 грн. 1.Залишок заборгованості за відсотками - 145,63 грн. Комісія - 2 262,88 грн. 2.Пеня - 19 699,96 грн. 3.Штраф - 1 271,46 грн. та 1 700,00 грн. - витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису. Позивач вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню недійсним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" визначено перелік документів, які подаються нотаріусу для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості, а саме за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, нотаріус вчинив виконавчий напис без оригіналу кредитного договору, оскільки кредитна картка видавалась на підставі лише заповненої анкети, жодного договору мною підписано не було. Окрім того, згідно п. 5.1., 5.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом МЮ від 22.02.2012 р. № 296/5 виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Таким чином, відсутність договору, підписаного сторонами, унеможливлювало нотаріуса вчиняти даний виконавчий напис. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі має бути зазначений строк, за який провадиться стягнення. Так, у виконавчому написі зазначено, що строк, за який провадиться стягнення - 8 років 6 місяців та 4 дні, а саме з 12.12.2007 р. по 16.06.2016 р. Згідно з п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється в межах цього строку (п. 3. З гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов'язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, поновленню не підлягає. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, таким чином в разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Виходячи з правових позицій, викладених в постановах Вищого господарського суду України від 29.10.2012 року у справі № 09/05/5026/889/2011; від 11.12.2012 року у справі № 15/5025/428/12, безспірною є заборгованість боржника, яка стовідсотково підтверджує наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі, яка зазначається, з якою погоджується боржник, що виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусом здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності повної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. З вищезазначеного слідує, що в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог Банку. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Позивач не визнавав наявної заборгованості та не надавав відповідних доказів цьому. Таким чином, виконавчий напис вчинений за відсутності доказів безспірного зобов'язання. На підставі викладеного просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6670, вчинений 05.08.2016 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення 28 400 (двадцять вісім тисяч чотириста) грн.. з [PERSON], що є боргом за Кредитним договором № k3xrF102400168 від 12.12.2007 р. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». В судовому зсіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але попередньо надав суду заяву про розгляд даної справи без участі їх представника. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно з положеннями ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, відповідно до якого нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно гл. 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником, нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Так, відповідачем не надано доказів того, що ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до суду з позовом про стягнення з позивача вказаної заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що представником ПАТ КБ «Приватбанк» 22.07.2016 року було надіслано письмову вимогу про усунення порушень, однак доказів її отримання позивачем суду не надано. Також зі змісту вимоги вбачається, що строк її виконання складає п'ять днів з дня її відправлення. Однак, зазначений строк ставить під сумнів можливість її виконання враховуючи дальність знаходження банку від позивача, тим самим боржник був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми визначеної банком. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як визначено у п.п. 3.3., 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Згідно з вимогами ст.ст. 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст. ст. 257, 261 ЦК України висловлена Верховним судом України у справах № 6-95цс14 та № 6-127цс14. З оспорюваного виконавчого напису від 05.08.2016 року вбачається, що стягнення сума в розмірі 26 700 грн. складається із: залишку заборгованості за кредитом 3320,79 грн., залишку заборгованості за відсотками 145,63 грн., комісії 2262,88 грн., пені 19699,96 грн., штрафу 1271,46 грн. Строк за який провадиться стягнення 8 років 6 місяців 4 дні, а саме: з 12.12.2007 року по 16.06.2016 рік. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем. Перебіг строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, починається з наступного дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з наступного дня після прострочення виконання зобовязання Однак, виконавчий напис вчинено нотаріусом 05.08.2016 р., тобто поза межами строку, передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, поза межами строку, передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат" крім того, сума заборгованості не може вважатись безспірною, тому суд вважає за необхідне, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ПАТ Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (рах. № 29092829003111, МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570) на користь [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved