Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53112142160В від 17 жовтня 2011р. 7 листопада 2014 року між ПАТ "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір про відступлення права вимоги №071114нв, у відповідності до умов якого, первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору (позивачу) свої Права вимоги до відповідача, а новий кредитор (позивач) набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Права вимоги - права грошової вимоги (боргових зобов'язань) за фінансовими кредитами первісного кредитора за кредитними договорами до боржників щодо погашення заборгованостей, які виникли на підставі укладених між первісним кредитором та боржниками кредитних договорів. До заборгованості відносяться зобов'язання щодо повернення суми кредиту сплаченої станом на день укладання зазначеного договору, в тому числі суми повернення яких прострочено, сплати процентів за користування кредитом, сплати сум комісійної винагороди та інші платежі, несплачені на день підписання договору , витяг з договору про відступлення права вимоги № 071114 нв від 07.11.2014 року стор. 1, 2, 3, 5, 6, 7. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 071114 нв 07.11.2014 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 6586,56 грн. з яких: 5527,17 грн.- заборгованість за основною сумою боргу; 1059,41 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно з умовою кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов'язку та перестав повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитними договорами. У зв'язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору позивач, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлене повідомлення про зміну умов кредитних договорів, включення його персональних даних до бази персональних даних та вимогу про погашення загальної суми боргу. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов'язання. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність , свої вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53112142160В від 17 жовтня 2011р. в сумі 16 000 грн. на строк до 17.10.2014 р. (а.с.5-8). Між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по Кредитному договору № R53112142160В від 17 жовтня 2011р. було відступлене на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів".(а.с.31-34). Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 07.11.2014 року Позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № R53112142160В від 17 жовтня 2011р.(а.с.30). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. З листів вбачається, що банк повідомив відповідача про те, що на підставі договору укладеного ним і ПАТ "ВТБ Банк", право вимоги щодо її заборгованості, банком відступлено на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" про відступлення права вимоги щодо договору про відступлення права вимоги №071114нв від 7 листопада 2014. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідач не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 071114нв 07.11.2014 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 6586,56 грн. з яких: 5527,15 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1059,41 грн. - заборгованість за відсотками. 25 червня 2015 року відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «[PERSON]». Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника вернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідність ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки встановлені договором чи законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Отже, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором № R53112142160В від 17 жовтня 2011р., приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та відповідачем даного договору із дотримання вимог діючого законодавства, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов'язань за даним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved