Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до бувшого чоловіка про стягнення аліментів на їх повнолітню дитину, яка продовжує навчатись. Свій позов мотивує тим, що з 1991 року вона проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та [INFO] в їх народився син [PERSON], а [INFO] в їх народилася дочка [PERSON], але 05.09.2008 року, з вини відповідача, вони шлюб розірвали. На даний час їх син та дочка є повнолітніми, однак перебувають на її повному утриманні і продовжують навчання на денній формі. Зокрема, син є студентом університету, а їх дочка навчається на платній формі у академії. Діти ніде не працюють, а тому потребують матеріальної допомоги. Вона працює вчителем у школі, але її доходів недостатньо для забезпечення дітей. Вважає, що у зв'язку з продовженням навчання повнолітньої дочки, відповідач зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу, оскільки таку можливість має, так як він працює і має постійний дохід, інших утриманців не має. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2367 (дві тисячі триста шістдесят сім) гривень, в перерахунку 150 доларів США, 1703577.24 білоруських рублів щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років. В ході судового розгляду позивач позовні вимоги підтримала, уточнила їх та просила стягувати з відповідача на її чи дочки користь аліменти у відсотках від заробітку відповідача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, до закінчення навчання. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду письмове заперечення на позов де зазначив, що він з позовом не згідний, оскільки він є громадянином Республіки Білорусь, по законодавству якої аліменти стягуються до повноліття дитини, а його дочка є повнолітньою, тому аліменти він платити не повинен. Заслухавши пояснення позивача, зважаючи на заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05.12.1996 року міськвідділом реєстрації актів громадянського стану міста Ковеля, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Копією договору № 5.01.171.2013 від 13.08.2013 року про платну підготовку спеціаліста в Державному закладі "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" із числа громадян України стверджується, що ректор академії та [PERSON] уклали договір про те, що академія за рахунок коштів [PERSON] здійснює навчання в очній формі студентки [PERSON] за фахом лікувальна справа. Згідно довідки Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України" № 110 від 27.10.2014 року, [PERSON] дійсно є студентом другого курсу ІІІ медичного факультету, денна форма навчання, за контрактом. Згідно з контрактом стипендія не нараховується і не виплачується. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є громадянином Республіки Білорусь, зареєстрований і проживає в с. Поплави Березінського району Мінської області. Положеннями ст. 410 ЦПК України визначено, що іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Статтею 66 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що права та обов'язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв'язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про міжнародне приватне право" зобов'язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. За таких обставин відносини сторін щодо стягнення аліментів регулюються правом держави Україна. У відповідності зі ст. 199 Сімейного Кодексу (СК) України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримування припиняється у випадку припинення навчання. Право на звертання до суду з позовом про стягнення аліментів мають той з батьків, з ким проживає дочка, син, а так само самі дочка, син, що продовжують навчання. Згідно ст.ст. 182, 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини, стану здоров'я і матеріального стану платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина й інших обставин, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи відповідача щодо досягнення дочкою повноліття, на які він посилався як на підставу заперечень проти позову, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, як вбачається з наведеної норми закону, сам по собі факт досягнення дитиною повноліття не є підставою припинення надання їй матеріальної допомоги з боку батьків. Доводи позивача щодо наявності у відповідача роботи та можливості надавати матеріальну допомогу дочці відповідачем не заперечувались та не були спростовані. Аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). При розгляді даної справи судом встановлено наявність зазначених умов. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дочки, так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК України). Оскільки повнолітня дочка [PERSON] навчається, не має стипендії і будь-якого заробітку, крім допомоги матері, а тому відповідач [PERSON], який є її батьком, повинен надавати їй допомогу. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти стягуються на користь [PERSON] Не може бути задоволена вимога позивача про стягнення з відповідача розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач працює і має регулярний дохід у вигляді заробітної плати, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів має бути визначений у частці заробітку (доходу). Відповідно до ст.ст. 191, 201 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, тобто з 04.12.2014 року та до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню розмір судового збору. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 СК України,

Outcome: partial