Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У лютому 2015 року до суду із вказаною заявою звернулась [PERSON], просила встановити факт належності документу, а саме - свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS], видане 27 червня 1997 року Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради народних депутатів на особу «[PERSON]» дійсно належить [PERSON]. Вказувала, що їй, [PERSON], а також заінтересованим особам по справі на правах спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Цей факт підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 27.06.1997 р. Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради народних депутатів. А також Свідоцтвом про право на спадщину після померлих [INFO] [PERSON] і [INFO] [PERSON], виданим 20.12.2012 р. Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою. Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 24.09.2008 року було припинено право спільної сумісної власності на квартиру і визнечено розмір часток, належних співвласникам. Таким чином, співласниками данної квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] На етапі підготування документів для продажу своєї частки заявниці стало відомо, що існують розбіжності у написані її імені і прізвища у правовстановлючому документі, що є перешкодою для оформлення документів. Так, в свідоцтві про право власності її ім'я вказане «[PERSON]» замість «[PERSON]» і прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». Така невідповідність створює їй, як співвласнику, перешкоди у реалізації її майнових прав, через що остання змушена звернутися до суду. Вважає, що хибне написання її імені та прізвища є результатом неправильного перекладу з російської на українську мову. На момент приватизації і видачі Свідоцтва про право власності на житло 27.06.1997 року вона була неповнолітньою, тому дані зазначались на підставі Свідоцтва про народження. Відповідно до свідоцтва про народження, видане відділом РАГС Автозаводського виконкому, серія [NUMBER], оформленому на російській мові, батьками заявниці є "[PERSON]" та "[PERSON]". Її ім'я зазначене російською мовою "[PERSON]", дата народження [INFO]. 19.10.1999 року заявниця отримала паспорт громадянина України, де її ім'я і прізвище вказано на українській мові "[PERSON]", дата народження [INFO]. Місце реєстрації вказане [ADDRESS]. Дата реєстрації в даній квартирі - з 05.03.1986 року, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті і довідкою з місця реєстрації. Всі ці факти були встановлені в судових засіданнях при розгляді справи про визначення розміру часток співвласників квартири, що підтверджується відповідним рішенням Автозаводського районного суду від 24.09.2008 року. Заявниця [PERSON], заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована зацікавленими особами.

Outcome: approved