Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

19 вересня 2017 року позивач - Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської (далі - Управління) звернулось до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Управління надміру отриману [PERSON] пенсію за період з 20 липня 2014 року по 31 жовтня 2016 року в сумі 31083,00 грн. В обґрунтування позову вказав, що відповідач перебував на обліку в Управлінні та отримував пенсію за віком з 01 травня 2005 року відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-VІ, на підставі заяви [PERSON] від 20 квітня 2005 року. При поданні документів для призначення пенсії, [PERSON] було надано паспорт громадянина України серії [NUMBER], що виданий Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області від 01.02.2001 року. На час призначення пенсії відповідача було попереджено про необхідність повідомлення будь-яких обставин, що впливають на призначення та розмір пенсії, проте такі вимоги ним виконано не було. Позивачем було встановлено, що паспорт відповідача з 20 липня 2014 року є недійсним, а відтак документи на підставі яких відповідачу було призначено пенсію містять недостовірні дані. При цьому відповідачем про втрату його паспорта не було повідомлено позивача. В зв'язку з вищевикладеним за період з 20 липня 2014 року по 31 жовтня 2016 року внаслідок зловживань з боку відповідача виникла переплата пенсії в розмірі 31083,00 грн. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернуті надміру сплачені кошти, позивач просить їх стягнути в судовому порядку. Представник Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області в судовому засіданні пояснив про вищевикладене, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у зв'язку із чим суд допустив розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. На підставі заяви від 20 квітня 2005 року відповідач [PERSON], [INFO] отримував пенсію в Управлінні з 01 травня 2005 року у зв'язку з інвалідністю, відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 17). Пенсійні виплати, починаючи з 01.12.2012 року, за заявою відповідача були перераховані на його поточний рахунок, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 26). При наданні документів для призначення пенсії [PERSON] надано паспорт громадянина України [NUMBER], що виданий Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 01.02.2001 року (а.с. 16). При поданні заяви про призначення пенсії відповідача було попереджено про необхідність повідомляти УПФУ про зміни, що викликають зміну розміру виплачуваної пенсії. Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно Інформації, наданої Вітовським районним відділом Управління Державною Міграційної служби України в Миколаївській області встановлено, що паспорт [PERSON] [NUMBER], виданий Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 01.02.2001 року втрачений та 10.07.2014 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області видано новий паспорт [NUMBER] (а.с. 18), а тому попередній є недійсним. Відповідно до повідомлення Вітовського (Жовтневого) районного відділу Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області від 03.10.2016 року № 6080/03, [PERSON] в УДМС України в Миколаївській області з питання виїзду на постійне місце проживання за кордон не звертався (а.с. 19). Відповідно до інформації наданої Первомайською селищною радою Вітовського району Миколаївської області від 01.08.2017 року № 844/06-03 [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але на території селищної ради не проживає. Фактичне місце його проживання невідоме (а.с. 20). УПФУ в Вітовському (Жовтневому) районі Миколаївської області було прийнято Рішення №197 від 21.11.2016 р. про припинення виплати пенсії [PERSON], починаючи з грудня 2016 року у зв'язку з поданням для призначення та виплати пенсії документів, як вважає позивач, що містять недостовірні дані та провело розрахунок надміру виплаченої пенсію за період з 20.07.2014 року по 31.10.2016 року в сумі 31083,00 грн. і прийнято рішення 16.08.2017 року № 64/2 про утримання вище вказаної суми як надміру виплачених сум пенсії (а.с. 22, 25). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Статтею 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання недостовірних даних чи їх приховання, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. В свою чергу, суд дійшов висновку, що надання відповідачем паспорту від 01.02.2001 року, який в подальшому був визнаний недійсним у зв'язку з його втратою та видачею в 2014 році нового, не впливає на його конституційне право на відповідне пенсійне забезпечення, а правильність розрахунків, на підставі яких здійснювались виплати, а також наявність у [PERSON] захворювання, що потягло інвалідність та інших умов, необхідних для такої виплати, позивачем не оспорюється. Із заявою про виплату пенсії по інвалідності відповідач звернувся до Управління 2005 році та подав паспорт, виданий в 2001 році. Зі змісту повідомлення Вітовського РВ УДМС слідує, що із заявою про втрату паспорту відповідач звернувся 20 червня 2014 року, що спростовує посилання позивача про призначення пенсії за недійними документами. Більш того, недійсний з часу втрати (20.06.2014 р.) паспорт відповідача не впливає на правомірність отримання ним пенсії. Позивачем у встановленому порядку не надано доказів на підтвердження зловживання з боку відповідача, його винності чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії, виплата пенсії відповідачу здійснювалась на підставі тих даних, які було надано до управління Пенсійного фонду України в 205 році і які відповідали його праву на призначення пенсії по інвалідності. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем не надано доказів зловживання відповідача з приводу отримання ним пенсії, недійсний його паспорт не впливає на правомірність отриманої ним пенсії, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, через що в їх задоволенні слід відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed