Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В квітні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (далі - АТ «ІМЕКСБАНК») про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості по орендній платі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.06.2012 року між позивачем [PERSON] та АТ «ІМЕКСБАНК» було укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS], з метою розміщення в ньому відділення № 18 філії АТ «ІМЕКСБАНК» м. Миколаєва, строком до 31.05.2015 року. В період дії обумовленого договору сторони уклали додаткові угоди, відповідно до яких неодноразово змінювали розмір орендної плати. Проте, відповідач свої зобов'язання щодо сплати орендної плати належним чином не виконував, внаслідок чого за період з грудня 2014 року по квітень 2015 року (включно) утворилася заборгованість в розмірі 43 200 грн. 00 коп., яку відповідач відмовляється виплатити в добровільному порядку. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 25.05.2015 року провадження по справі в частині позовних вимог [PERSON] до АТ «ІМЕКСБАНК» про розірвання договору оренди було закрито, відповідно до п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим, згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 759, 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Так, як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2011 року між [PERSON] та АТ «ІМЕКСБАНК» було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 79, а саме: частини нежитлової будівлі магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS], з метою розміщення в ньому відділення АТ «ІМЕКСБАНК» м. Вознесенська. 01.06.2012 року між вказаними сторонами укладено договір оренди обумовленого житлового приміщення строком до 31.05.2015 року. В зазначеному договорі сторони узгодили інші його умови. Зокрема, вони погодили, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5 000 грн. 00 коп. щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. В період дії обумовленого договору сторони уклали додаткові договори про внесення змін до вищевказаного договору оренди [NUMBER] від 01.06.2012 року, а саме: - за договором № 3 від 04.07.2013 року змінено мету надання в оренду приміщення, належного позивачу (для розміщення відділення № 440 АТ «ІМЕКСБАНК» м. Вознесенськ), а також розмір орендної плати - 9 000 грн. 00 коп., яка повинна вноситися орендарем до 25 числа поточного місяця; - за договором № 6 від 30.10.2014 року змінено розмір орендної плати - 8 100 грн. 00 коп., яку необхідно було сплачувати щомісячно до останнього числа поточного місяця; строк дії обумовлених змін з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року (включно). Матеріали справи вказують на те, що орендна плата позивачу за період з грудня 2014 року по квітень 2015 року (включно) відповідачем не була виплачена. Доказів на спростування наведеного останнім надано не було. Разом з тим, відповідно до передбаченого ст. 10 ЦПК України принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами з дотриманням вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 627 ЦК передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновків про наявність порушень умов договору щодо відшкодування відповідачем витрат на утримання орендованого нерухомого майна, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 43 200 грн. 00 коп. Водночас у зв'язку із тим, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 року №16 було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 27.01.2015 року до 26.05.2015 року (рішення №83 від 23.04.2015р.), та початком процедури ліквідації банку (рішення № 105 від 27.05.2015 року), суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, п. 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. При цьому, ст. 36 згаданого Закону передбачені наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Ч.5 даної статті встановлені обмеження, які діють під час тимчасової адміністрації. Разом з тим, початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що до спірних правовідносин не застосовуються обмеження, встановлені ч. 5 ст. 36 Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 432 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved