Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 01.05.2017 року померла мати [PERSON], яка на випадок своєї смерті склала на його імя особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе своє майно. До складу спадщину увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Королівка, вул. Першотравнева, 20 (далі домоволодіння, спадкове майно). Прийнявши спадщину позивач звернувсь за її оформленням до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої 01.05.2017 року [PERSON] права власності на домоволодіння. До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Голова Щасливської сільської ради подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 01.05.2017 року померла [PERSON] (а.с. 9), яка на випадок своєї смерті склала на імя [PERSON] особисте розпорядження (заповіт, а.с. 10), яким заповіла усе своє майно. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Королівка, вул. Першотравнева, 20, який згідно Свідоцтва № 24 від 21.10.1989 року про право особистої приватної власності на домоволодіння (а.с. 12) належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був [PERSON], який помер 06.03.1998 року (а.с. 8). Після його смерті спадщину за законом прийняла його дружина [PERSON] (а.с. 14), що підтверджується довідкою виданою виконкомом Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 20.12.2017 року № 849 (а.с. 16), а також матеріалами Спадкової справи №105/2000. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого [PERSON], судом не встановлено. З матеріалів Спадкової справи № 115/2017 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняв позивач (а.с. 31). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Для оформлення спадщини позивач звернувсь до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Судом встановлено, що 21.10.1989 року Щасливська сільська Рада народних депутатів видала на імя [PERSON] (голова господарства) Свідоцтво №24 про право особистої приватної власності на домоволодіння за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Королівка, вул. Першотравнева, 20, що відносилося до суспільної групи господарств "колгоспний двір". Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору був [PERSON], а членом колгоспного двору була [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області № 848 від 20.12.2017 року (а.с. 16). Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка і стала одноосібним власником домоволодіння № 20 по вулиці Першотравнева в с. Королівка Липовецького району Вінницької області. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved