Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 березня 2014 року між нею та АТ "Альфа-Банк" було укладено кредитний договір № 500465471, згідно якого вона отримала кредитні кошти у розмірі 19999,55 грн., з кінцевим терміном повернення 05.03.2017 року. Поштовим зв`язком вона отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. про відкриття виконавчого провадження № 60315899 від 16 жовтня 2019 року щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. №6317 від 07 жовтня 2019 року про стягнення боргу на користь ТОВ "Вердикт Капітал" в сумі 37789,69 грн. 22 листопада 2019 року на адвокатський запит було отримано копію виконавчого напису № 6317 від 07 жовтня 2019 року та копію договору №500465471. Оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір було укладено між нею та АТ "Альфа-Банк". Про зміну кредитора її не повідомлено, правонаступник не направляв їй вимог щодо сплати боргу, який є спірним і нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не з`ясовано строк позовної давності, не перевірено первинні бухгалтерські документи та безспірність розміру сум, які підлягають стягненню за виконавчим написом. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 19.05.2020 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатову Аліну Анатоліївну та приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксану Анатоліївну. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, у поданій заяві представник позивача просив проводити розгляд справи у їх відсутності, позов просив задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, у поданому відзиві заявлені вимоги не визнала з викладених підстав. Зазначила, що 04 березня 2014 року між відповідачкою та АТ "Альфа-Банк" було укладено кредитний договір № 500465471. 21 червня 2016 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ "Кредитні ініціативи" перейшло право вимоги за кредитним договором № 500465471. 26 грудня 2018 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "Фінансова компанія "Веста" укладено договір факторингу, на підставі якого заборгованість по кредитному договору № 500465471 продано ТОВ "ФК "Веста". На підставі договору про відлступлення права вимоги № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року новим кредитором стало ТОВ "Вердикт Капітал". Із врахуванням систематичного невиконання [PERSON] умов кредитного договору виникла заборгованість, у звязку з чим ТОВ "Вердикт Капітал" звернулося до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису, надавши всі необхідні документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вважає, що приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. діяла в межах і відповідно до Закону України "Про нотаріт", тому просила в задоволенні позову відмовити. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис №6317 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал", який є правонаступником АТ "АльфаБанк", заборгованості за кредитним договором № 500465471 від 04 березня 2014 року за період з 16.01.2019 року по 09.09.2019 року в розмірі 37789,69 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 19489,91грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8564,16 грн.; строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7335,62 грн.; строкової заборгованості за штрафами і пенями - 2400 грн.; а також 650,00 грн витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису (а.с. 5). Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. 16 жовтня 2019 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 60315899 щодо виконання виконавчого напису №6317, виданого 07.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., копію якої направила позивачу (а.с. 7). Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачені підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд дійшов висновку, що заборгованість, про стягнення якої просив банк, не можна вважати безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені, який зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивачки. Тобто, виконавчий напис було вчинено виключно на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого стягувачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача. Також з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що кредитний договір було укладено із АТ "Альфа-Банк", правонаступником якого є ТОВ "Вердикт Капітал", однак про зміну кредитора [PERSON] не була повідомлена, жодних листів щодо сплати заборгованості не отримувала, тому не мала можливості оспорити вимоги ТОВ "Вердикт Капітал" або ж виконати їх; стягнення проводилось за період з 16.01.2019 року по 09.09.2019 року, хоча кредитний договір був укладений 04.03.2014 року і нотаріусом не зясовано, чи з дня виникнення права вимоги не минуло три роки. Крім того, документи не містять підтвердження того, що письмова вимога про стягнення заборгованості взагалі направлялася боржниці, і, відповідно, була нею отримана. На думку суду, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Беручи до уваги наведене, суд вважає позов обгрунтованим, а тому оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved