Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] (ІПН [NUMBER]) - надалі "підприємець" або "[PERSON]", - у якому обгрунтував порушення його законних прав як споживача послуг та товарів побутового призначення з боку відповідача, який, отримавши від нього гроші у сумі 27800 (двадцять сім тисяч вісімсот) грн. 00 коп. за побутову електротехніку на підставі рахунку № 148698-37 від 21.08.2013 року, товар на його адресу до цього часу не доставив, а тому не виконав своїх обов`язків за договором роздрібної купівлі-продажу, в результаті чого має сплатити позивачеві 341747,65 грн., в тому числі основну заборгованість в розмірі 27800,00 грн.; витрати на інфляції на цій сумі у розмірі 4855,60 грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 832, 05 грн.; пеню в розмірі 304410,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 3650,00 грн.; збитки в розмірі 200,00 грн. Крім того, позивач заявив вимогу про припинення зобов`язання шляхом розірвання договору купівлі-продажу між позивачем і відповідачем від 19.09.2013 року, а також просив стягнути на його користь з відповідача судові витрати по справі. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але про причини неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, відповідач [PERSON] є фізичною особою - підприємцем, що підтверджується розширеним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-XII). Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Позивач для власних потреб, тобто з метою використання у домашньому користуванні (побуті) для власної родини, замовив у відповідача через електронну пошту побутову електротехніку - холодильники. Погодившись з таким замовленням та маючи можливість його виконати, підприємець спрямувала замовнику для оплати рахунок № 148698-37 від 21.08.2013 року на загальну суму 27800 (двадцять сім тисяч вісімсот) грн. 00 коп. 19 вересня 2013 року [PERSON] через відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» в місті Харкові перерахував відповідачеві 27800 (двадцять сім тисяч вісімсот) грн. за побутову електротехніку на підставі рахунку № 148698-37 від 21.08.2013 року, сплативши цьому банку комісійні у розмірі 200 (двісті) грн., які є витратами позивача, що пов`язані з виконанням свого обов`язку. В даних правовідносинах з підприємцем позивач має правовий статус споживача, оскільки відповідно до п.22 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Замовлена та оплачена побутова електротехніка до цього часу [PERSON] не поставлена, гроші не повернуті, що є грубим порушенням прав споживача. 08.05.2014 року на адресу відповідача позивачем була направлена письмова вимога про повернення грошових коштів у зв`язку із невиконанням зобов`язання про купівлю/продаж й доставку побутової техніки на вказану вище суму на адресу позивача (замовника). Цінний лист № 6109902611774 позивача з його письмовою вимогою був отриманий відповідачем 05.06.2014 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону № 1023-XII, якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів із моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. Проте до цього часу свої зобов`язання підприємець не виконала, що змусило позивача звернутися до суду. Як унормовано ст.698 ЦК України, (1) за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. (2) Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. (3) До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця - фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. (4) Умови договору, що обмежують права покупця - фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Таким чином між позивачем і відповідачем укладений публічний договір роздрібної купівлі-продажу на відстані за допомогою засобів дистанційного зв`язку - інформаційної мережі Інтернет через сайт http://www.eldom.com.ua, - що відповідає вимогам ст. ст. 1, 13 Закону України "Про захист прав споживачів". Сторонами цього договору є продавець - підприємець [PERSON], а покупцем - [PERSON], споживач, який попередньо оплатив товар у повному обсязі 19 вересня 2013 року. Обов`язок передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, підприємець геть не виконала, а тому споживач позбавлений можливості прийняти його. Відповідно до ст.693 ЦК України (2) якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. (3) На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Згідно із ст.536 ЦК України (1) за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. (2) Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст.625 ЦК України (1) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (2) Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума основного боргу складає 27800 (двадцять сім тисяч вісімсот) грн., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Суд вважає правильним розрахунок позивача щодо його витрат на інфляції за час з 01.10.2013 року по 01.10.2014 року з урахуванням уточнень у сумі 4855,60 грн. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Вірно розрахований позивачем розмір стягнення 3-х відсотків річних у сумі 832, 05 грн. за той же період. Дана сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не виконала взяті на себе зобов'язанння до цього часу та безпідставно користувалася грошима позивача, які отримала як 100% - передплату. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено ст.611 ЦК України (1) у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ст.612 ЦК України (1) боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (2) Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідачка по справі є боржником, що прострочив, так як вона не приступила до виконання зобов'язання. З огляду на таке відповідачка має сплатити (відшкодувати) позивачу збитки. До них у даному разі відносяться: комісія банку, що сплачена споживачем при перерахуванні коштів на рахунок підприємця, в розмірі 200,00 грн. Позивач вважає за необхідне припинити правовідносини з відповідачем та розірвати раніше укладений ним договір, що відповідає вимогам цивільного законодавства. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення пені в розмірі 304410,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 3 650 грн., оскільки не передбачено відшкодування пені та моральної шкоди ні договором від 19.09.2013 року, ні ст.625 ЦК України. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial