Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, посилаючись на ті обставини, що його донька [PERSON] має дитину [PERSON] , відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Від самого народження [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо від доньки, не займається її вихованням, розвитком, матеріально не утримує, не піклується про здоров`я дитини. На даний час виникла проблема щодо оформлення юридичних документів онуки, а [PERSON] ніяким чином не сприяє і їй байдуже. Фактично він піклується про онуку. У зв`язку з вищевикладеним, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його онуки [PERSON] . Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в загальному позовному провадженні. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив позов задовольнити, провести розгляд справи у його відсутність. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася надала до суду заяву з проханням провести судове засідання у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач по справі [PERSON] являється рідною матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини (а.с. 13). 19 березня 2021 року було складено акт обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] . З акту обстеження вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , житлове приміщення на 1 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 4-х кімнат. Квартира приватної форми власності. Умови проживання задовільні. Меблі тривалого вжитку, є побутова техніка, в наявності приготовлена їжа та запас харчових продуктів. Для виховання та розвитку дитини створені умови: облаштовано окрему кімнату, в наявності місця для сну та навчання, канцелярське приладдя, одяг та взуття за сезоном, засоби особистої гігієни, постільна білизна. За вищевказаною адресою зареєстровані та проживають [PERSON] разом з онукою [PERSON] , а [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані, але не проживають за даною адресою. Мати [PERSON] разом з донькою [PERSON] не проживає, фінансово не забезпечує, участі у шкільному житті доньки не приймає. Мати не виконує батьківські обов`язки, не цікавиться життям дитини, навчанням. За дитиною наглядає дідусь, який забезпечує потреби дитини. (а.с. 15) Довідкою від 10 червня 2020 року виданою начальником відділу Комінального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 18) Відповідно до довідки виданої Директором КЗ «Лозівський ліцей №4» від 05.04.2021 року № 01-22/51, [PERSON] , [INFO] , навчається в 7-В класі. Згідно характеристики з місця навчання, [PERSON] навчається в даному ліцеї. Хронічних захворювань не має. Зовнішній вигляд не завжди акуратний. Навчається на середньому рівні. Учениця має довільну механічну пам`ять, однак навчається не в міру своїх можливостей. Програмний матеріал засвоює слабо, домашні завдання виконує не завжди. На уроках не завжди уважно слухає пояснення вчителя, періодично відволікається, часто робить помилки через неуважність. Відрізняється повільним темпом обміркування й вирішення завдань. Не виявляє зацікавленості до вивчення предметів. Виявляє образне мислення. Має здібності до малювання. Не відвідує гуртків за власним бажанням. Не завжди проявляє живу емоційну реакцію на події. Погано володіє своїми почуттями, легко впадає в стан розгубленості, пригніченості та інше. Не проявляє активності у суспільному житті класу та школи. Ніколи не радиться з іншими, не шукає допомоги навіть тоді, коли це слід зробити. За характером дівчинка спокійна, нерішуча, врівноважена, лінива, не схильна до бурхливих емоційних проявів. У порівнянні з однокласниками менш активна та жвава, невпевнена в собі. Інколи може бути пригніченою. В класі мало з ким спілкується. Не прагне до успіху, першості. Вихованням, навчанням та утриманням учениці займається дідусь [PERSON] . Дідусь підтримує тісний зв`язок з класним керівником, адміністрацією освітнього закладу, що також підтверджується довідкою №01-22/49 від 05 квітня 2021 року наданої Директором КЗ «Лозівський ліцей №4» (а.с. 16, 17) Згідно довідок департаменту інформатизації МВС України 20149563770730461747 та 20149450090160269989 за обліками МВС громадянин України [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 20, 21). Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 08 червня 2021 року №533. У висновку зазначено, що [PERSON] , [INFO] має дитину [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька внесені до актових записів про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Малолітня [PERSON] від народження проживає в родині дідуся [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання родини для дитини створені належні умови для проживання та виховання: облаштовано окрему кімнату, обладнану необхідними меблями, в наявності одяг, взуття, канцелярське приладдя, засоби особистої гігієни, продукти харчування відповідно віковим потребам дитини. [PERSON] проживає окремо від доньки, не займається її вихованням, розвитком, матеріально не утримує, не піклується про здоров`я дитини. Відповідно до характеристики КЗ «Лозівський ліцей № 4» Лозівської міської ради Харківської області від 05.04.2021 року № 01-22/49 вихованням, навчанням та утриманням [PERSON] займається дідусь [PERSON] , який підтримує тісний зв`язок з класним керівником, адміністрацією освітнього закладу. Спеціалістами служби з матір`ю [PERSON] проводилась профілактична робота щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків та спонукання до створення належних умов для проживання малолітньої дитини, підвищення виховного потенціалу. [PERSON] було офіційно попереджено щодо відповідальності по дотриманню прав дітей згідно із законодавством України, але вона продовжує безвідповідально ставитись до виконання батьківських обов`язків. [PERSON] надала до служби у справах дітей заяву в якій зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] та розуміє правові наслідки позбавлення її батьківських прав. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] наданого Лозівським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 12.04.2021 року, [PERSON] має низький виховний потенціал, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] . З метою визначення думки дитини 24.05.2021 року спеціалістами служби у справах дітей Лозівської міської ради з [PERSON] проведено бесіду. Під час бесіди було встановлено, що дитина від народження проживає в родині дідуся [PERSON] , який опікується нею, займається її розвитком, забезпечує належні умови проживання та догляд. З`ясувавши думку дитини стало зрозуміло, що їй комфортно проживати з дідусем та вона не має бажання проживати з матір`ю. [PERSON] не має почуття прив`язаності до матері, зазначила, що її виховує та піклується про задоволення її потреб дідусь. Малолітня [PERSON] не заперечує проти позбавлення батьківських прав матері [PERSON] . Таким чином, [PERSON] повністю усунулася від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини [PERSON] , не займається її вихованням, фізичним, духовним розвитком, не піклується про здоров`я дівчинки, матеріально не утримує її. Враховуючи вищезазначене, виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 51-53) Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ч.ч.1,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як було встановлено в ході судового розгляду, в порушення норм діючого законодавства відповідач [PERSON] не займається вихованням, фізичним, духовним розвитком, не піклується про здоров`я своєї доньки, повністю усунулася від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується матеріалами справи. З народження дитини її вихованням займається дідусь [PERSON] , який доглядає дівчинку, займається її вихованням, піклується про неї, як вдома так і в школі. Тому суд вважає, що відповідач неналежно відноситься до виконання своїх материнських прав і ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] . На підставі викладеного, зважаючи на те, що в вищезазначених нормах Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також враховуючи те, що ч. 1 ст. 20 цієї ж Конвенції, передбачено, що дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою, для фізичного, духовного, інтелектуального розвитку [PERSON] , і в її ж інтересах, враховуючи думку виконавчого комітету та те, що відповідач не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини що, на думку суду, відповідатиме інтересам дитини та сприятиме її належному вихованню і розвитку.

Outcome: approved