Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

У липні 2014 року Старокостянтинівський районний прокурор звернувся в суд в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу злочином. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23 квітня 2014 року близько 21 години на річці Случ в с. Сербинівка Старокостянтинівського району, [PERSON] на порушення вимог п. 3.14, 4.4, 4.14 Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженого наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року та наказу № 32 від 19 березня 2014 року начальника управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Хмельницькій області "Про встановлення весняно-літньої заборони на лов риби, інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах Хмельницької області в 2014 році", яким встановлена заборона на вилов риби в період її нересту у річках Хмельницької області з 1 квітня по 20 травня, незаконно займався рибним добувним промислом. А саме, в період нересту риби, за допомогою заборонного знаряддя у вигляді 4-х рибальських сіток довжиною по 60 метрів виловив 100 шт. карасів, одного ляща, двох красноперок та двох окунів, чим завдав рибному господарству шкоду в розмірі 2040 грн. Вироком Старокостянтинівського районного суду від 05 серпня 2014 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 30 квітня 2014 між прокурором Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури та обвинуваченим [PERSON], визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. Однак при розгляді справи не вирішено питання про відшкодування шкоди завданої навколишньому середовищу. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року близько 21 години на річці Случ в с. Сербинівка Старокостянтинівського району, [PERSON] на порушення вимог п. 3.14, 4.4, 4.14 Правил любительського і спортивного рибальства, затвердженого наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року та наказу № 32 від 19 березня 2014 року начальника управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Хмельницькій області "Про встановлення весняно-літньої заборони на лов риби, інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах Хмельницької області в 2014 році", яким встановлена заборона на вилов риби в період її нересту у річках Хмельницької області з 1 квітня по 20 травня, незаконно займався рибним добувним промислом. А саме, в період нересту риби, за допомогою заборонного знаряддя у вигляді 4-х рибальських сіток довжиною по 60 метрів виловив 100 шт. карасів, одного ляща, двох красноперок та двох окунів, чим завдав рибному господарству шкоду в розмірі 2040 грн. Вироком Старокостянтинівського районного суду від 05 серпня 2014 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 30 квітня 2014 між прокурором Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури та обвинуваченим [PERSON], визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. Однак при розгляді справи не вирішено питання про відшкодування шкоди завданої навколишньому середовищу. Вказані обставини підтверджуються: вироком Старокостянтинівського районного суду від 05 серпня 2014 року; розрахунком збитку нанесеного природі внаслідок незаконного вилову риби (браконьєрства) громадянином [PERSON] на річці Случ м. с. Старий Остропіль від 26.04.2014 року № 235, матеріалами кримінальної справи № 683/1281/14-к. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тваринний світ" громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", одним з джерел формування місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища, які утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди, є частина грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно чинним законодавством. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шкода в сумі 2 040 грн. 00 коп. заявлена правомірно та підтверджена належними доказами, тому підлягає стягненню з відповідача із зарахуванням до бюджету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області.

Outcome: approved