Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Акціонерне товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у жовтні 2017 р. АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" запустив проект "Monobank", в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки "Monobank", на яких встановлюється кредитний ліміт. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП у мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, який виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 20.09.2018 року між АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"та [PERSON] підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та укладено Договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 15000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з тарифами банківських послуг «Monobank» на суму простроченої заборгованості, а відповідач зобов`язався погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг фізичній особі, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, а в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та в останньої виникла заборгованість в розмірі 41112,24 грн., яка складається з: 16124,60 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом; 24987,64 грн. заборгованості за пенею та комісією, яку позивач просить стягнути з відповідача, та стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 2102 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи за його відсутністі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась повторно, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, від неї до суду не надходило відзиву, заяв та клопотань. Відповідно до ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2018 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг. Анкета- заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (а.с. 7). За умовами п. 2 та 3 Анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (Згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток (а.с.7). На підставі договору [PERSON] в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до договору (а.с.8). Судом встановлено, що [PERSON] отримано кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Однак відповідачка [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.03.2020 становить 41112,24 грн., а саме: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) - 16124,60 грн., заборгованість за пенею та комісією - 24987,64 грн. (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення фактично отриманих грошових коштів, тому вимога позивача, пред`явлена в порядку ч.3 ст. 530 ЦК України про стягнення 16124,60 грн. , як фактично отриманого кредиту, є обґрунтованою. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за пенею та комісією у розмірі 24987,64грн. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У своїй позовній заяві АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" просить стягнути з відповідача пеню та комісію у загальному розмірі 24987,64 грн. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Положеннями статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже,частина третя статті 55 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків. Такий правовий висновок викладено у постанові ВСУ від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, розмір основного зобов`язання становить 16124,60 грн., а розмір неустойки - пені та комісії 24987,64 грн., відповідно, що в загальній сумі значно перевищує розмір основного зобов`язання. При цьому не зазначено, що окремо є пенею та окремо комісією. Крім того, відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 6 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, сплата коштів за обслуговування кредиту, тобто коштів, які супроводжують кредит, що у даному випадку є комісією, є несправедливою умовою кредитного договору, а тому не підлягає стягненню з позичальника. Враховуючи викладене, оскільки з розрахунку, наданого банком, неможливо визначити, що саме з суми 24987,64 грн. є комісією, яка не підлягає стягненню, а що є пенею, право зменшення якої, у випадку перебільшення суми боргу надано суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530,549, 626, 1054 ЦК України та

Outcome: partial