Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

02.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго", в якому просив зобов'язати відповідача встановити електричний лічильник згідно нормативів Правил встановлення електричних лічильників; стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. За вимогою ПАТ "Миколаївобленерго" 14.08.2012 року електричний лічильник з квартири був перенесений у під'їзд. З вимогами по місцю установки електролічильника ознайомлений не був. Після того, як ознайомився з вимогами, 26.08.2016 року звернувся з заявою до ПАТ "Миколаївобленерго", в якій просив перенести електролічильник у безпечне місце або повернути його до квартири. Вважає, що електролічильник установлено неякісно та з дефектом. Представник відповідача Кучерява Т.Ю. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що споживачем було здійснено перенесення приладу обліку електроенергії, а представником енергопостачальної організації здійснено лише опломбування лічильника, про що свідчить наданий позивачем акт про пломбування від 14.08.2012. При вирішенні питання щодо перенесення приладу обліку електроенергії, за бажанням споживача, останньому потрібно звернутися до філії ПАТ «Миколаївобленерго» з письмовою заявою щодо розпломбування лічильника, а організація, яка має ліцензію (право) на виконання робіт з монтажу, згідно з проектною документацією встановлює лічильник на нове місце, після чого прилад обліку знову потрібно опломбувати. В даному випадку усі роботи з перенесення електролічильника на інше місце здійснюються споживачем за власний рахунок. Після перенесення лічильника необхідно переукласти договір на користування електричною енергією з енергопостачальною організацією. Вважаю, що у позивача відсутні підстави для звернення з даним позовом у зв'язку з тим, що відповідач не порушив і не обмежив жодних прав та свобод споживача. Відреагувавши на заяву позивача від 26.08.2016, представник ПАТ "Миколаївобленерго" 30.08.2016 прибув за адресою [ADDRESS] для з'ясування обставин та здійснив контрольний огляд електроустановки, але без участі заявника через його відсутність. З огляду на вказане, позивачу була підготовлена та 10.09.2016 направлена відповідь на заяву з роз'ясненнями його прав та зазначено, що виконання робіт по перенесенню приладу обліку можливо після укладення договору про надання послуг. 28.09.2016 представник відповідача повторно прибув до квартири споживача [ADDRESS], але контрольний огляд знову відбувся без участі споживача. Виконати будь-які дії по зміні місця установки приладу обліку за відсутності споживача або його представника ПАТ "Миколаївобленерго" не має права у зв'язку з тим, що після виконання робіт по перенесенню лічильника енергопостачальна організація зобов'язана провести технічну перевірку з метою визначення відповідності стану засобу обліку, параметрів його роботи, відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам тощо. Без надання доступу представникам енергопостачальника в приміщення - здійснити перевірку стану електроустановки неможливо. Крім цього опломбування засобів обліку здійснюється тільки в присутності споживача, передача на збереження пломб здійснюється під підпис. Вважаю, що звернення Позивача із позовом є передчасною вимогою, тому що споживач не прибув до електропостачальної організації для укладення договору про надання послуг, після укладення якого відповідач мав би право виконувати будь-які дії по облаштуванню електроустановки споживача. Позивач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, раніше ним було надано заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно Акту про пломбування від 14.08.2012 року споживачем [PERSON] здійснено перенесення приладу обліку електроенергії, а представником енергопостачальної організації здійснено лише опломбування лічильника. Відповідно до п. 8 Правил користування електричною енергією для населення, затв. постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357 (далі - ПКЕЕН) електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію. Послуги з облаштування електроустановки вузлом обліку побутовому споживачу надаються електророзподільним підприємством відповідно до укладеного договору про приєднання до електричних мереж або відповідно до укладеного договору про виконання додаткових робіт (послуг). Надання побутовому споживачеві замовлених ним послуг з облаштування або реконструкції вузла обліку електричної енергії здійснюється за рахунок побутового споживача. Згідно з п. 11 ПКЕЕН перенесення засобів обліку за бажанням побутового споживача, якщо це не суперечить вимогам правил улаштування електроустановок, виконується енергопостачальником за рахунок побутового споживача. У разі встановлення приладу обліку на сходових клітках електророзподільне підприємство складає акт про збереження пломб у присутності власника будинку або особи, яка здійснює управління багатоквартирним будинком, та побутового споживача (за його згодою). Акт складається у трьох примірниках, один з яких надається побутовому споживачеві. У разі коли акт складено без присутності побутового споживача, один примірник складеного акта надається в інший день особисто або надсилається побутовому споживачеві поштою. Відповідно до вимог ч.1, ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували відмову відповідача від виконання робіт по перенесенню приладу обліку, викладених в заяві від 26.08.2016р. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно абз. 2 п.5, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач посилаючись на завдання йому моральної шкоди незаконними діями відповідача, щодо небажання виконати технічно-нормативні вимоги у добровільному порядку, ігнорування небезпеки, якій позивач піддається, зазначав, що моральна шкода полягає у перевтомі, нервовому напруженні, втраті нормального ритму життя та порушення звичного способу життя, в додаткових зусиллях для відновлення порушеного права. Позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди незаконними діями відповідача. Виходячи з викладеного та оцінивши належність, допустимість і достовірність доказів у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні діїне підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed