Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила зняти арешт та заборону відчуження, накладені на її майно постановою АА №333067 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.04.2005 року державним виконавцем Комсомольського ВДВС Херсонського МУЮ Покришевим О.В. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] на початку квітня 2020 року стало відомо, що на належну їй 1/4 частку квартири [ADDRESS] був накладений арешт у виконавчому проваджені по примусовому виконанню виконавчого листа №2-3518, виданого 09.12.2004 року Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення з позивачки на користь ВАТ "Херсонгаз" заборгованості в сумі 2409,95 грн. Даний борг був сплачений позивачкою ще в 2005 році, однак арешт не був скасований. Оскільки, на даний час відсутні виконавчі провадження щодо позивачки, а існування арешту позбавляє її можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 04.06.2020 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою суду від 12.06.2020 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 24.06.2020 року за клопотанням позивачки залучено співвідповідача - Акціонерне товариство "Херсонгаз". Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Представниця відповідача Корабельного районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Представниця відповідача Акціонерного товариства "Херсонгаз" в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, щодо задоволення позову не заперечувала. Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.10.2002 р. [PERSON] належить 1/4 частка квартири [ADDRESS] . Постановою [NUMBER] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.04.2005 року державним виконавцем Комсомольського ВДВС Херсонського МУЮ Покришевим О.В. на зазначене майно позивачки було накладено арешт у виконавчому проваджені по примусовому виконанню виконавчого листа №2-3518, виданого 09.12.2004 року Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ "Херсонгаз" (правонаступником якого є АТ "Херсонгаз") заборгованості в сумі 2409,95 грн. Даний борг був сплачений позивачкою ще в 2005 році, що підтверджується довідкою стягувача. Відповідно до довідки Корабельного районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником Комсомольського ВДВС Херсонського МУЮ, перевіркою інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, проведеною 25.05.2020 року, виконавчих проваджень щодо [PERSON] не виявлено. Тобто у державного виконавця відсутні правові підстави для зняття арешту з майна позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували обґрунтованість подальшого існування арешту, накладеного на все нерухоме майно [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та скасування арешту. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 15, 16, 321, 328, 391 ЦК України,

Outcome: approved