Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-04 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренко Ю.В. про визнання договору іпотеки недійсним, обґрунтувавши свої вимоги тим, що умовами договору іпотеки встановлені зобов'язання для Позивача, які не передбачені законом для іпотекодавця, в договорі здійснюється посилання на кредитний договір, який між сторонами (Позикодавцем, Позичальником та Іпотекодавцем, а тому договір іпотеки не містить всіх істотних умов, обов'язковість яких встановлена Законом України "Про іпотеку", а тому просить суд визнати оспорюваний договір недійсним. У судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та письмових пояснень, що долучені до матеріалів справи. Представник відповідача КБ "Приватбанк" Гірко С.Л., що діє згідно довіреності № 6860О від 20 лютого 2014 року в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю. Третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Римаренко Ю.В. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того на вимогу суду за клопотанням представника відповідача, яке було задоволено в судовому засіданні повідомив, що договір іпотеки укладений між [PERSON], [PERSON] та Закритим Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк", був посвідчений 27 серпня 2008 року за реєстром № 4203 в чотирьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких залишився на зберіганні у нотаріальній конторі, а інші видані сторонам. У реєстрі для реєстрації нотаріальних дій реєструвалася під окремим номером, тільки нотаріальна дія - посвідчення договору іпотеки, про кількість виданих сторонам примірників в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій не значиться. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши доводи позовної заяви, встановивши, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, факти та відповідні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. Так, в судовому засіданні встановлено, що 27.08.2008 року між Позивачем [PERSON] (Іпотекодавцем за умовами Договору) та Відповідачем ПАТ КБ "Приватбанк" (Іпотекодержателем за умовами Договору) був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 4203, відповідно до умов якого Позивач ( п. п. 1, 35.1., 35.3, 35.4 Договору), виступаючи майновим поручителем гр. [PERSON] (Боржник за умовами Договору), надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 113,7 кв. м., в тому числі житловою площею 79,8 кв. м., розташований [ADDRESS], та земельну ділянку загальною площею 0,2332 га, на якій розташований предмет іпотеки. Позивач вважає, що договір іпотеки від 27.08.2008 року, укладений між Позивачем [PERSON] (Іпотекодавцем за умовами Договору) та Відповідачем ПАТ КБ "Приватбанк" (Іпотекодержателем за умовами Договору) не відповідає вимогам законодавства України, суперечить правовідносинам, які склались між Позивачем та Відповідачем, та Боржником, а тому підлягає визнанню недійсним, з огляду на наступне: Відповідно до п. 1 Договору Сторонами було визначено, що предметом цього Договору є надання Іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п. 35.3 цього Договору (далі предмет іпотеки), в забезпечення виконання зобов'язань Іпотекодавця перед Іпотекодержателя в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця. Відповідно до п. 2 Договору визначено, за цим Договором іпотекою забезпечується виконання зобов'язань Боржника за кредитним договором, укладеного між Іпотекодержателем та Боржником (далі по тексту - Кредитний договір). Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період оплати, порядок погашення заборгованості, винагороду за резервування ресурсів за цим договором, зазначені в п. 35.2 цього Договору. Відповідно до п. 3 Договору визначено, що Іпотекодатель за Кредитним Договором сплачує, насамперед витрати/збитки Іпотекодержателю згідно кредитного договору, далі - пені, ділі прострочені комісії по Кредиту, далі - простроченої винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилась (у т. ч. сума надана Іпотекодавцем понад суму щомісячного платежу направляється на погашення заборгованості за кредитом (якщо інше не передбачено кредитним договором), далі - комісії, далі -винагороди, далі - відсотків, далі - кредиту. Відповідно до п. 35.2. Договору за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов'язань Іпотекодавця за кредитним договором від 27.08.2008 року № KICWGA0000000015, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем (далі по тексту Кредитний договір по поверненню кредиту, наданого у вигляді не поновлювальна лінія в сумі 73203,30 доларів США на строк з 27.08.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника; Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про іпотеку", Іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: зміст та розмір основного зобов'язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання; У разі відсутності в іпотечному договорі однієї з вказаних вище істотних умов він може бути визнаний недійсним на підставі рішення суду. Проте, Позивач не отримував в кредит грошових коштів, кредитний договір був укладений між Відповідачем та [PERSON] (Боржник). Встановлення в договорі іпотеки зобов'язань для Позивача щодо сплати зобов'язань по кредитному договору та інших платежів суперечить умовам самого Кредитного Договору та ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку", а посилання в предметі Договору іпотеки на забезпечення зобов'язань між Позивачем та Відповідачем яких не існує, як наслідок, з урахуванням вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про іпотеку" тягне визнання договору іпотеки недійсним в цілому. З огляду на відсутність будь-яких зобов'язань у Позивача перед Відповідачем щодо повернення кредитних коштів не відповідає вимогам ст. 1, 11 Закону України "Про іпотеку" п. 18.2. Договору (будь-яким способом доводити до відома третіх осіб інформацію про заборгованість Іпотекодавця за кредитним договором, а також про наявність (відсутність) і стан майна, переданого в забезпечення виконання зобов'язань, у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого із зобов'язань за Кредитним договором, а у разі виїзду Іпотекодавця за межі території України - з моменту підписання сторонами Кредитного Договору) та п. п. 3 п. 18.13. Договору (несплати Іпотекодавцем більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту), а також п. 22 Договору (при порушенні Іпотекодавцем строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, Іпотекодавець зобов'язаний сплатити Іпотекодержателю штраф у розмірі 250,00 грн. + 5 від суми позову. Окрім того, грубо суперечить ст. 11 вимогам Закону України "Про іпотеку" п. 26 Договору, відповідно до якого у випадку коли суми вирученої від продажу предмету іпотеки недостатньо для повного задоволення вимог Іпотекодержателя останній має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимог з іншого майна Іпотекодавця. у першу чергу перед іншими кредиторами. Реалізація майна здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством України, оскільки ст. 11 Закону України "Про іпотеку" визначено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а згідно з вимогами ст. 215 Цивільного Кодексу України недодержавння в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 Цивільного Кодексу України є підставою визнання цього правочину недійсним. Відповідно до п. 23 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", При вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України "Про заставу", статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон) визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, а майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника за основним зобов'язанням на підставі договору, закону або рішення суду. Отже, іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобов'язання. Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами боржника. На відносини майнової поруки норми статті 559 ЦК України щодо припинення поруки не поширюються, оскільки іпотека за правовою природою є заставою та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572 - 593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом. З огляду на вищевикладене, встановлення в договорі іпотеки зобов'язань для Позивача щодо сплати зобов'язань по кредитному договору та інших платежів суперечить умовам самого Кредитного Договору та ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку", а посилання в предметі Договору іпотеки на забезпечення зобов'язань між Позивачем та Відповідачем яких не існує, як наслідок, з урахуванням вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про іпотеку" тягне визнання договору іпотеки недійсним в цілому.

Outcome: approved