Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

У заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про встановлення факту смерті його діда [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Березне Рівненської області. Вимоги обґрунтував тим, що після смерті діда є спадкоємцем за заповітом. Для реалізації спадкових прав необхідно пред`явити нотаріусу свідоцтво про смерть діда. Проте після вжитих заходів з`ясував, що актовий запис про смерть діда в архівах органів РАЦС відсутній, а в отриманні лікарського свідоцтва про смерть або його дубліката для подальшої реєстрації смерті діда в органах РАЦС йому було відмовлено, оскільки він не здійснював поховання діда і не отримував оригіналу свідоцтва про смерть. У розпорядженні має лише надану Березівським відділом поліції копію лікарського свідоцтва про смерть, однак реєстрація смерті на підставі копії цього документа не проводиться. За таких обставин реалізація його спадкових справ можлива лише в судовому порядку шляхом встановлення факту смерті діда. В судове засідання учасники справи не з`явились. Заявник у заяві просив розглянути справу за його відсутності. Начальник Березнівського районного відділу ДРАЦС надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до копії заповіту, посвідченого 22 вересня 2009 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області, [PERSON] , [INFO] , усе належне йому майно заповів у рівних частках своєму онуку [PERSON] та сину [PERSON] . Родинний зв`язок між вказаними в заповіті особами доводиться копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] . Із наданої заявнику [PERSON] на його заяву Сарненським відділом поліції Березнівського ВП ГУНП в Рівненській області 24 червня 2020 року за вихідним № 5058/213/21-2020 копії лікарського свідоцтва про смерть № 5784 від 21 липня 2015 року, виданого Комунальним закладом охорони здоров`я "Березнівська центральна районна лікарня", вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Березне Березнівського району Рівненської області. Повідомленням відділу ДРАЦС у Рівненській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) від 17 серпня 2020 року за вихідним № 2087/4343/05.3-06-73 стверджено, що в архівах цього відділу та Березнівського РВ ДРАЦС відсутній актовий запис про смерть відносно [PERSON] , [INFO] . Листами Комунального некомерційного підприємства "Березнівська центральна районна лікарня" від 06 липня 2020 року та від 03 вересня 2020 року заявнику [PERSON] у видачі нового свідоцтва про смерть та його дубліката відмовлено з посиланням на вимоги Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть. Спадкоємець за заповітом [PERSON] , який заявнику доводиться батьком, помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон № 2398) передбачено, що державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно із ст.3 Закону № 2398 державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Відповідно до ст.17 Закону № 23981 державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до пункту 2 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 106/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я від 08 серпня 2006 року № 545, перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров`я або місці провадження медичної практики ФОП. У разі загублення лікарського свідоцтва про смерть видається нове свідоцтво з поміткою "дублікат" на підставі письмової заяви особи, яка отримала оригінал, або іншої особи, яка зобов`язалася поховати померлого. Пунктами 1.3 та 1.4 розділу 1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Дослідженими по справі доказами достовірно встановлено, що дід заявника [PERSON] помер [INFO] , проте його смерть у встановленому порядку в органах ДРАЦС не зареєстрована. Заявник позбавлений можливості отримати дублікат лікарського свідоцтва про смерть діда та провести відповідну реєстрацію в силу наведених вимог Інструкції від 08 серпня 2006 року № 545, оскільки не здійснював поховання діда та не отримував оригіналу лікарського свідоцтва про смерть. Зазначене, у свою чергу, згідно з вимогами Порядку від 22 лютого 2012 року № 296/5 унеможливлює реалізацію заявником права на спадкування за заповітом після смерті діда, а тому встановлення факту смерті останнього для нього має юридичне значення. Отже, судом встановлено достатні та обґрунтовані підстави для задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved