Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У зв`язку з тим, що 13 липня 2016 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка сталася на проїзній частині перед в`їздом в с.Велика Омеляна, Рівненського району Рівненської області, де відбулося бокове контактування вантажного автомобіля марки "DAF 95XF380", реєстраційний номер [NUMBER] , що мав прикріплений напівпричеп марки "DENNISON F21A", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався зі сторони міста Рівне в напрямку міста Дубно із велосипедисткою [PERSON] , яка являється донькою позивачки, котра виїжджала на головну дорогу та в результаті зіткнення загинула на місці події, позивачка звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 17400,00 грн. та відшкодування витрат на поховання в сумі 11315,00 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, в разі неявки представника відповідача не заперечує проти розгляду справи у його відсутності та ухвалення заочного рішення. Представник позивача, [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності позивачки та представника позивачки. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю. Представник відповідача ПрАТ "Київський страховий дім" в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. Суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивачки, її представника, та представника відповідача. А оскільки в судовому засіданні відсутній представник відповідач, то суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення, проти чого свого часу ні позивачка, ні її представник не заперечували. Судом встановлено, що 13 липня 2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв., на проїзній частині з`їзду із автодороги Київ-Чоп до с.Велика Омеляна, Рівненського району Рівненської області, відбулося контактування вантажного автомобіля марки "DAF 95 XF380", реєстраційний номер [NUMBER] , із напівпричепом марки "DENNISON F21A", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався зі сторони м.Рівне в напрямку м.Дубно, із велосипедисткою [PERSON] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] загинула на місці події (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15 липня 2016 року). По даному факту, 14 липня 2016 року, було відкрито кримінальне провадження за № 12016180000000129, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. У даному кримінальному провадженні в якості потерпілого залучено матір загиблої - [PERSON] . Як зазначено в постанові слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Рівненській області Тумака І.В. від 30.08.2016 року, кримінальне провадження № 12016180000000129 закрито, у зв`язку із відсутністю в діяннях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України. Відповідальність водія [PERSON] була застрахована відповідачем, що підтверджується полісом серія АІ № 9271124, діючий на 13 липня 2016 року, згідно даного полісу ПрАТ "Київський страховий дім" є діючим членом МТСБУ. У зв`язку з вищевикладеним, ТзОВ "Відшкодування", що діє в інтересах [PERSON] , 09 серпня 2016 року було направлено до ПрАТ "Київський страховий дім" заяву про виплату страхового відшкодування. Проте у відповідь на дану заяву, ПрАТ "Київський страховий дім" було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування вих.№ 2032 від 01 грудня 2016 року, мотивуючи це тим, що у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення з боку водія транспортного засобу, страховик не відшкодовує шкоду завдану ДТП, оскільки така ДТП не є страховим випадком, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована та за спричинення шкоди у неї не виникає цивільно-правової відповідальності. Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 22.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 27 вказаного Закону передбачено порядок та розміри відшкодування шкоди, пов`язаною із смертю потерпілого. Так, згідно п.27.1. ст.27 Закону визначено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 27.2 статті 27 вказаного Закону передбачено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п.27.3. ст.27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачами) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно п.27.4 ст.27 Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" мінімальна заробітна плата в місячному розмірі в липні 2016 року становить 1450,00 грн. З урахуванням цього загальний розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню зі страхової компанії становить: 1450 грн. * 12 = 17400 грн. та виплачується рівними частинами особам, які мають право на отримання страхового відшкодування. Тобто, весь розмір моральної шкоди, який компенсовується страховиком (17400,00 грн.) має отримати мати померлої - [PERSON] . На підтвердження понесених витрат на поховання, позивачка надала належні докази, які передбачені законодавством, а саме: свідоцтво про смерть та товарні чеки. Відповідно до положень статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортнім засобом. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Як встановлено судом, загибла [PERSON] була дочкою позивачки [PERSON] . Оцінити у грошовому виразі моральні страждання людини у зв`язку із загибеллю її дитини об`єктивно неможливо. Відповідач у своєму листі, копія якого є в матеріалах справи, заперечував проти виплати страхового відшкодування, посилаючись на відсутність вини у діях водія застрахованого транспортного засобу, що виключає обов`язок страховика виплачувати таке відшкодування. Разом з тим, обов`язок страховика, встановлений п.27.3. ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не обумовлено наявністю вини у діях заподіювача шкоди або потерпілого. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частина 2 ст.1167 ЦК України встановлює, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала якщо шкоди смертю фізичної особи завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. На думку суду, компенсація моральної шкоди в розмірі 17400,00 грн., яка заявлена позивачкою, лише частково компенсує немайнові втрати, пов`язані з загибеллю дочки. Дана сума є максимальним розміром відшкодування моральної шкоди, який може бути покладено на страховика відповідно до Закону. Разом з тим, згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. З урахуванням змісту правовідносин, які склались між сторонами, у порівнянні з втратою, що зазнала позивачка, вищезазначений розмір компенсації є мінімальним та не підлягає зменшенню у зв`язку з виною загиблої в завданні шкоди. Оцінюючи всі вище наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в наявності є порушення прав позивачки, за захистом яких спрямоване її звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення. Неявку відповідача до суду розцінено як небажання приймати участь у розгляді справи, він самоусунувся від вирішення даного спору, не забажав навіть скористатися своїм процесуальним правом подачі заперечень на позов, що дає суду підстави вважати, що відповідач фактично визнав позов. В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена на підставі п.2 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved