Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 24.12.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» правонаступником якого є ТОВ "Кредитні ініціативи» та відповідачем - [PERSON], було укладено договір про іпотечний кредит № 63/22-07, згідно якого банк надав останній суму кредиту у розмірі - 92 000,00 дол. США, зі сплатою 11,00 % річних , з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків не пізніше 23.12.2027 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» правонаступником якого є ТОВ "Кредитні ініціативи» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 339/23-2007 від 27.12.2007 р., за умовами якого останній передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: об'єкт незавершеного будівництва: житловий будинок (Літ А) готовність 47%, загальною площею 465,00 м.кв., який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцям на праві приватної власності. Однак, взяті на себе зобов'язання, щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконує. Письмову вимогу банку про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, відповідачами залишено без задоволення. Станом на 28.02.2013 року сума заборгованості [PERSON] перед позивачем по кредитному договору № 63/22-07 від 24.12.2007 року становить 960 611,77 грн. з яких: 91 233,34 дол. США (дев'яносто одна тисяча двісті тридцять три дол. США, 34 центи) - сума заборгованості по тілу кредиту, що згідно курсу НБУ станом на 28.02.2013 року становить 729228,09 гривень; 28 948,29 дол. США (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сорок вісім дол. США, 29 центів) - несплачені відсотки за користування кредитом , що згідно курсу НБУ станом на 28.02.2013 року становить 231 383,68 гривень. З посиланням на норми ст. ст. 526,549 ЦК України, ст.ст. 12, 33 ЗУ "Про іпотеку" та на вказані вище обставини, позивач просить суд, звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ "Про виконавче провадження" . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові . Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Пояснила суду, що її донька [PERSON] після реєстрації шлюбу в 2011 році змінила прізвище на [PERSON] . Не заперечила проти звернення стягнення на предмет іпотеки, пояснив суду, що її донька [PERSON] працюючи на ТОВ "Термодім" за проханням керівництва оформила на себе кредитний договір. Предмет іпотеки фактично ніколи не належав ні їй ні [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду замінено неналежного відповідача на належного, притягнувши в якості належного відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача , вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що 24.12.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» правонаступником якого є ТОВ "Кредитні ініціативи» та відповідачем - [PERSON], було укладено договір про іпотечний кредит № 63/22-07, згідно якого банк надав останній суму кредиту у розмірі - 92 000,00 дол. США, зі сплатою 11,00 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків не пізніше 23.12.2027 року, копія якого приєднана до матеріалів справи. Грошові зобов'язання між сторонами виникли в іноземній валюті, що узгоджується з нормами Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (ч. 2 ст. 2, ч. 2 ст. 5),Закону України «Про банки і банківську діяльність» (ст. 19, ч. 1, 2 ст. 47, ст.ст. 49, 55), ч. 2 ст.192, ч. 3 ст.533 ЦК України. Відповідно до п. 2.5. кредитного договору, кредит надавався відповідачу для придбання та добудови житлового будинку. У зв'язку з невиконанням зобов'язань відповідачем [PERSON] по погашенню кредиту, утворилась заборгованість, яка згідно довідки - розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 28.02.2013 року становить 120181 ,63 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 960 611,77 грн. з яких: 91 233,34 дол. США (дев'яносто одна тисяча двісті тридцять три дол. США, 34 центи) - сума заборгованості по тілу кредиту, що згідно курсу НБУ станом на 28.02.2013 року становить 729228,09 гривень; 28 948,29 дол. США (двадцять вісім тисяч дев'ятсот сорок вісім дол. США, 29 центів) - несплачені відсотки за користування кредитом , що згідно курсу НБУ станом на 28.02.2013 року становить 231 383,68 гривень. Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані по-ложеннями ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 5.2.1. договору про іпотечний кредит № 63/22-07, позичальник зобов'язався погасити заборгованість по кредиту та процентах перед Банком відповідно до графіку погашення кредиту на позичковий рахунок шляхом перерахування коштів. Відповідно до п.п. 4.1 кредитного договору виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором забезпечується іпотекою житлового будинку, фінансовою порукою [PERSON], фінансовою порукою [PERSON] та фінансовою порукою ТОВ «Термодім». У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання, передбачені кредитним договором № 63/22-07 від 24.12.2007 року у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України її слід вважати такою, що прострочила виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» правонаступником якого є ТОВ "Кредитні ініціативи» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки № 339/23-2007 від 27.12.2007 р., за умовами якого останні передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: об'єкт незавершеного будівництва: житловий будинок (Літ А) готовність 47%, загальною площею 465,00 м.кв., який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцям на праві приватної власності. Вартість предмета іпотеки сторони визначили у 1 099 000,00 грн. Укладений між сторонами договір іпотеки від 27.12.2007 року відповідає вимогам ст.ст.203, 205, 208, 209 ЦК України щодо його форми, змісту та нотаріального посвідчення. Відповідно п.3.1.9 вказаного договору іпотеки , іпотекодержатель ( Банк) має право задовольняти свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому законом та розділом 5 цього договору. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави та має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги з основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних договорів» від 30.03.2012 року №5 в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у резолютивній частині рішення в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Враховуючи вищенаведене, зважаючи на положення вищезазначеного законодавства,приймаючи до уваги, що боржник своїх зобов'язань не виконує, суд приходить до переконання, що слід в рахунок погашення заборгованості Позичальника [PERSON], за кредитним договором № 63/22-07 від 24.12.2007 р. в розмірі 960 611,77 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - об'єкт незавершеного будівництва: житловий будинок (Літ А) готовність 47%, загальною площею 465,00 м.кв., який знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки , проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved