Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування від 15.07.2009 року вона являється власником 19/50 частин будинку [ADDRESS]. Від попереднього власника [PERSON] нею отримано у власність відокремлену частину будинку у вигляді квартири № 2 з приміщеннями 11 площею 4,1 кв. м., 2-1 площею 11,2 кв. м., 2-2 площею 3,0 кв. м., 2-3 площею 9,4 кв. м., 2-4 площею 13,7 кв. м., вигрібна яма № 11, альтанка "Д", частина колодязя № 4, частина паркану. При укладенні договору дарування їй було передано добровільну угоду, укладену між всіма власниками будинку про визначений порядок користування землею даного будинку, останнім також було вказано на те, що земельна ділянка під будинком знаходиться в загальному сумісному користуванні і є неприватизованою. До зазначеної мирової угоди про користування землею було також надано схему розподілу земельної ділянки. Бувшим власником також було сказано про намір одного із співвласників будинку приватизувати частину земельної ділянки. Більш того, попереднім власником було надано рішення виконкому Ірпінської міської ради від 30.12.1999 року № 360/3 про передачу в особисту власність [PERSON] (попередньому власнику) земельної ділянки площею 0,0350 га з урахуванням укладеної між співвласниками будинку мирової угоди. Акт на право власності на землю переданий не був у зв'язку з тим, що попередній власник його не отримав і подарував частину будинку своєму сину [PERSON] Позивачка вказує, що статтею 120 ЗК України передбачено перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Так, при отриманні у власність частини вищезазначеного будинку та наявності рішення Ірпінської міської ради (не скасоване до цього часу) вона була впевнена в набутті права власності на частину земельної ділянки та безперешкодного отримання акту про право власності на землю на своє ім'я. Але в лютому 2013 року співвласницею будинку [PERSON] всупереч встановлених меж користування земельною ділянкою було самочинно встановлено паркан та на належній їй земельній ділянці споруджені дитячі розважальні предмети ([PERSON] без згоди співвласників будинку використовує його частину під приватний дитячий садок). В особистій розмові [PERSON] посилалася на акт про власність на земельну ділянку, тому нею було подано позов про скасування права власності на землю та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. За результатами розгляду цивільної справи № 367/6078/13-ц Ірпінський міський суд її позов задовольнив частково. Про існування рішення про передачу частини земельної ділянки у власність вона дізналася лише в березні 2014 року. Також позивачка вказує, що 13.08.2014 року Ірпінським міським судом винесено постанову по адміністративній справі № 367/3689/14-а, за результатами якої їй було відмовлено в позовних вимогах, позаяк суд зазначив про те, що рішення Ірпінської міської ради № 1764-46-ІУ від 16.03.2006 року є чинним та ніким не оскаржується, а державний акт серії [NUMBER], що виданий на підставі цього рішення на ім'я [PERSON] лише посвідчує право на земельну ділянку. З огляду на таке позивачка вважає, що рішення Ірпінської міської ради № 1764-46-ІУ від 16.03.2006 року прийнятим з грубим порушенням норм діючого законодавства. Частина 4 ст. 89 ЗК України вказує на те, що співвласники земельної ділянки мають право на її поділ, або на виділення з неї окремої частки. Частина 5 ст. 89 ЗК України передбачає поділ земельної ділянки, яка є у спільній частковій власності, з виділенням частки співвласника, лише за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними. Таким чином приватизувати земельну ділянку біля будинку [ADDRESS] було можливим лише всіма співвласниками будинку разом, а вже потім виділяти її частки. Таким чином підлягає сумніву правомірність прийняття рішення Іріпнською міською радою № 1764-46-ІУ від 16.03.2006 року. Яким чином [PERSON] отримала у власність частину земельної ділянки спільного користування, чи пропорційна ця частка до часток осіб у праві власності на жилий будинок, чи була надана останній згода співвласників будинку на приватизацію частини земельної ділянки та відмови інших співвласників будинку від приватизації. Обов'язковим в даному випадку було надання довідки бюро технічної інвентаризації про розрахунок ідеальних часток на даний будинок, виготовлення та надання графічного матеріалу, який би відобразив розподіл земельної ділянки з обов'язковою відміткою земель загального користування. Більш того, яким чином при існуванні рішення № 360/3 від 30.12.1999 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0350 га за адресою [ADDRESS] було можливим надання у власність землі іншій особі в тих же межах, тобто [PERSON] В зв'язку із викладеними обставинами позивачка просила визнати неправомірним та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області від 16.03.2006 року № 1764-46-ІУ про передачу [PERSON] безкоштовно у власність земельної ділянки біля [ADDRESS], скасувати державний акт серії [NUMBER] від 21.07.2007 року, виданий на ім'я [PERSON]; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 243,60 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, в матеріалах справи наявні письмові заперечення [PERSON] на дану позовну заяву, в яких вона зазначила, що позов не визнає, вважає, що позивачка пропустила строк позовної давності та просила в позову позивачці відмовити в повному обсязі. Представник відповідача - Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позов не визнає та просив провести розгляд справи у відсутності представника Ірпінської міської ради за доказами наявними у матеріалах справи. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що згідно Договору дарування 19/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель від 15 липня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочною О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2042 [PERSON] подарував (передав), а [PERSON] прийняла в дар 19/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Згідно п.2 даного договору за даними технічного паспорту, виданного Комунальним підприємством Кивїської обласної ради "Ірпінське бюро технічної інвентаризації" 02 червня 2009 року житловий будинок позначений на плані літерою "А" в цілому - дерев"яний, обкладений цеглою, має житлової площі 65,8 кв.м., розташований на земельній ділянці, ан якій розміщені надвірні будівлі: сарай позначений на плані літерою "Б", гараж позначений на плані літерою "В", вбиральня позначена на плані літерою "Ж", альтанки позначені на плані літерами "Д", "Г", погріби позначені на плані літерами "Д1", "И", навіс позначений на плані літерою "Е", огорожа під № 1, 3, 5, колодязь під № 4, вигрібні ями під № 10, 11, замощення І, хвіртка-ворота під № 2, хвіртка під № 6. Згідно п. 3 договору вищевказані 19/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель належить дарувальнику [PERSON] на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Копиловою В.В. 04 червня 2002 року за реєстровим № 2-2220, зареєстрованого Ірпінським бюро технічної інвентаризації 11 червня 2002 року в реєстровій книзі № 17-30 за реєстровим № 1028. Даний договір дарування зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.08.2009 року № 3310144. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданного Комунальним підприємством Київської обласної ради "Ірпінське бюро технічної інвентаризації" 20.08.2009 року, номер витягу 23641334 19/50 частин [ADDRESS] належать [PERSON] на підставі договору дарування 2042 від 15.07.2009 року. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 30.12.1999 року № 360/3 "Про передачу земельних ділянок в приватну власність" передано безкоштовно в приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельні ділянки слідуючим громадянам в існуючих межах: [PERSON] земельну ділянку площею 0,035 га за адресою [ADDRESS]. Земельні ділянки передаюються в приватну власність з послідуючим уточненням площі при видачі державних актів на право власності на землю. В судовому засіданні також встановлено, що 14.09.2004 року між співвласниками будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] була укладена мирова угода, відповідно до якої сторони склали мирову угоду про те, що поділили земельну ділянку площею 7,02 кв.м. слідуючим чином: [PERSON] - (2,60) 37/100 кв.м., [PERSON] (2,70) 19/50 кв.м., [PERSON] - 1/8 (0,85) кв.м., [PERSON] 1/8 (0,85 ) кв.м. Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 04.11.2004 року № 904-27-ІУ "Про передачу земельних ділянок в приватну власність" передано безкоштовно в приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельні ділянки слідуючим громадянам: [PERSON] земельну ділянку площею 0,0260 га за адресою [ADDRESS]. Земельні ділянки передаються в приватну власність з послідуючим уточненням площі при видачі державних актів на право власності на землю. Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 16 березня 2006 року № 1764-46-ІУ "Про техінчну документацію із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, передано безкоштовно у власність земельні ділянки та видано державні акти громадянам у відповідності з додатками 1, 2, 3 та зареєструвати їх у книзі записів. Згідно архивного витягу Додаток № 2 до рішення 46 сесії ІУ скликання Ірпінської міської ради № 1764-46-ІУ від 16.03.2006 року "Список громадян, яким видаються державні акти на право приватної власності на землю" [PERSON] передано у власність для обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,0269 га. На підставі рішення 46 сесії 4 скликання Ірпінської міської ради (друге засідання) від 16.03.2006 року № 1764-46-ІУ [PERSON] 21 червня 2007 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 0,0269 га за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 квітня 2014 року у справі № 367/6078/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Ірпінської міської ради, третя особа управління Держкомзему у м. Ірпені про визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, визначення порядку користування земельною ділянкою та про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та частиною будинку та по уточнюючій позовній заяві [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Ірпінської міської ради, 3-тя особа управління Держкомзему у м. Ірпені про визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, визначення порядку користування земельною ділянкою та про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та частиною будинку, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05 червня 2014 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково; зобов"язано [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні земельною ділянкою у тилу ділянки біля [ADDRESS], демонтувавши встановлений ними паркан біля приміщення 2-1 та 3-4 будинку, надавши [PERSON] вільний прохід до колодязя та земельної ділянки, яка знаходиться в тилу зазначеної ділянки; в інший частині позову [PERSON] відмовлено. Даним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по [ADDRESS] на підставі рішення Ірпінської міської ради № 1764-46 від 16.03.2006 року. Даний державний акт на право власності на землю [PERSON] отримала у 2007 р., позивачка стала власником 19/50 частин будинку [ADDRESS] 15.07.2009 року. Доказів тих обставин, що зазначеним Державним актом порушуються права позивачки суду надано не було. Посилання позивачки на мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] (попередньому співвласнику 19/50 частин будинку) виділялась земельна ділянка площею 350 кв.м. є безпідставним, поскільки суду не було надано доказів тих обставин, що між співвласниками [ADDRESS] був встановлений порядок користування земельною ділянкою саме відповідно до даної мирової угоди, адже у відділі земельних ресурсів Ірпінської міської ради є ще одна мирова угода про визначення порядку користування земельною ділянкою, яка була підписана співвласниками будинку 14.09.2004 року. Враховуючи викладене, суд вважав, що відсутні підстави для визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, виданного [PERSON], тому суд відмовляє позивачці у даних позовних вимогах. Дані обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Постановою Іріпнського міського суду Київської області від 13 серпня 2014 року у справі № 367/3689/14-а за позовом [PERSON] В"ячеславівни до Ірпінської міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог Управління Держкомзему у м. Ірпені, [PERSON] про визнання неправомірним та скасування рішення про передачу земельної ділянки у власність, акту на право приватної власності на землю [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог. Даною постановою, яка набрала законної сили, встановлено, що відповідно до договору дарування від 25.07.2009 року позивачка є власницею 19/50 частин будинку [ADDRESS] Кивїської області. Від попереднього власника [PERSON] вона отримала у власність відокремлену частину будинку у вигляді кв. № 2 з приміщеннями 11 пл. 4,1 кв.м., 2-1 пл. 11,2 кв.м., 2-2 пл. 3,0 кв.м., 2-3 пл. 9,4 кв.м., 2-4 пл. 13,7 кв.м., вигрібна яма № 11, альтанка "Д", частина колодязю № 4, частина паркану. Згідно рішення виконкому Ірпінської міської ради від 30.12.1999 року № 360/3 [PERSON] було передано в приватну власність для обслуговування житлового будинку площею 0,035 га за адресою [ADDRESS]. Однак вищевказану земельну ділянку [PERSON] не приватизував і акт на право власності не отримував і подарував частину будинку своєму сину [PERSON] Також даною постановою встановлено, що [PERSON] отримала державний акт на землю 21.06.2007 року, а позивачка стала власником частини будинку 15.07.2009 року. Попередні власники не ставили питання щодо визнання неправомірним та скасування рішення ради і не оскаржували даних рішень, а тому судом не здобуто підстав для скасування рішення Ірпінської міської ради № 904-27-ІУ від 04.11.2004 року. Дані обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача та її представника [PERSON], матеріалами справи та оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи № 367/3689/14-а. У відповідності до ч. ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. У відповідності до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні 14.09.2004 року між співвласниками будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладена мирова угода, відповідно до якої сторони склали мирову угоду про те, що поділили земельну ділянку площе 7,02 кв.м. слідуючим чином: [PERSON] - (2,60) 37/100 кв.м., [PERSON] (2,70) 19/50 кв.м., [PERSON] - 1/8 (0,85) кв.м., [PERSON] 1/8 (0,85 ) кв.м. Позивачка, звертаючись до суду із даним позовом просила визнати неправомірним та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області від 16.03.2006 року № 1764-46-ІУ про передачу [PERSON] безкоштовно у власність земельної ділянки біля [ADDRESS] та скасувати державний акт серії [NUMBER] від 21.07.2007 року, виданий на ім'я [PERSON], посилаючись на те, що при укладенні договору дарування їй було передано добровільну угоду, укладену між всіма власниками будинку про визначений порядок користування землею даного будинку, останнім також було вказано на те, що земельна ділянка під будинком знаходиться в загальному сумісному користуванні і є неприватизованою. До зазначеної мирової угоди про користування землею було також надано схему розподілу земельної ділянки. Бувшим власником також було сказано про намір одного із співвласників будинку приватизувати частину земельної ділянки. Більш того, попереднім власником було надано рішення виконкому Ірпінської міської ради від 30.12.1999 року № 360/3 про передачу в особисту власність [PERSON] (попередньому власнику) земельної ділянки площею 0,0350 га з урахуванням укладеної між співвласниками будинку мирової угоди. Акт на право власності на землю переданий не був у зв'язку з тим, що попередній власник його не отримав і подарував частину будинку своєму сину [PERSON] Разом із цим, як зазначено вище, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 квітня 2014 року у справі № 367/6078/13-ц, яке набрало законної сили, було встановлено, що посилання позивачки на мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] (попередньому співвласнику 19/50 частин будинку) виділялась земельна ділянка площею 350 кв.м. є безпідставним, поскільки суду не було надано доказів тих обставин, що між співвласниками [ADDRESS] був встановлений порядок користування земельною ділянкою саме відповідно до даної мирової угоди, адже у відділі земельних ресурсів Ірпінської міської ради є ще одна мирова угода про визначення порядку користування земельною ділянкою, яка була підписана співвласниками будинку 14.09.2004 року та враховуючи викладене, суд вважав, що відсутні підстави для визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, виданного [PERSON], тому судом відмовлено [PERSON] у даних позовних вимогах. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні позивачем не було надано доказів на підтвердження тих обставин, що мировою угодою від 14.09.2004 року співвласниками будинку [ADDRESS] був визначений порядок користування земельною ділянкою біля данного будинку та рішення Ірпінської міської ради Київської області від 16.03.2006 року № 1764-46-ІУ про передачу [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельної ділянки біля [ADDRESS] прийнято з порушенням вимог земельного законодавства, а також того, що даним рішенням порушуються права позивачки щодо володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою біля будинку [ADDRESS], а тому не вбачає передбачених законом підстав для визнання неправомірним та скасування данного рішення. Оскільки суд відмовляє позивачці у визнанні неправомірним та скасування рішення № 1764-46-ІУ про передачу [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельної ділянки біля [ADDRESS], відсутні також підстави для скасування державного акту серії [NUMBER] від 21.07.2007 року, виданого на ім"я [PERSON] на підставі данного рішення. На підставі ст. ст. 89, 120, 152, 153 ЗК України,

Outcome: dismissed