Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № MKRWGA0000000027 від 03.09. 2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 10424,83 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 03.09. 2018 року. 27.09. 2011 року, було укладено Додаткову угоду до кредитного договору від 03.09. 2008 року, - суму заборгованості, що виникла у період з дня укладення кредитного договору і до дати підписання Додаткової угоди зменшити на 824,45 доларів США (пеня). Згідно умов зазначеного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, по відсотках, комісією та інші витрати. Однак, позичальником, неналежно виконувалися зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим, останній має заборгованість перед банком, яка станом на 09.04. 2014 року складає: 13230,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ від 09.04. 2014 року, 11,87 гривень становить 157051,05 гривень, яка складається з наступного: - 10553,41 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1445,14 доларів США - Заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 315,01 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 267,26 доларів США - пеня за несвоєчастінсть виконання зобов'язання за кредитним договором; - 21,06 доларів США - штраф (фіксована частина); - 629,04 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та відповідачкою [PERSON], 03.09. 2008 року було укладено договір іпотеки № MKRWGA0000000027, за умовами якого відповідачка надала в іпотеку житловий будинок, загальною площею 51,14 кв. м, житловою площею - 20,94 кв. м, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі наведеного, ПАТ КБ "Приватбанк", просить суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MKRWGA0000000027, від 03.09. 2008 року в розмірі 13230,92 доларів США, що за курсом 11,87 гривень, відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.04. 20014 року складає 157051,05 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 51,14 кв. м, житловою площею - 20,94 кв. м, з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предметі іпотеки). Стягнути з відповідачки судові витрати. Представник позивача - ПАТ КБ "Приватбанк", в судове засідання не з'явився, однак представник банку - Савула І.І., надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги не визнала, посилаючись на заборону звернення стягнення на житловий будинок, який є предметом іпотеки, оскільки відносно такого діє мораторій. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], на задоволені позовних вимог заперечив. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 03.09. 2008 року, між ПАТ КБ "Приватбанк" та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], було укладено кредитний договір № MKRWGA0000000027, згідно умов якого, банк надав позичальнику кредит у вигляді непоповлюваної лінії у розмірі 11673,13 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит надано позичальнику на споживчі цілі. Погашення заборгованості за кредитним договором, здійснюється в наступному порядку: щомісяця у період сплати позичальник повинен надати банку щомісячний платіж в сумі 196,96 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 03.09. 2008 року між Банком та відповідачкою [PERSON], було укладено договір іпотеки № MKRWGA0000000027, відповідно до якого, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON], за кредитним договором, відповідачка передала в іпотеку будинок [ADDRESS], загальною площею 51,14 кв. м, житловою площею - 20,94 кв. м, який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04. 2003 року. Сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 69587,53 гривень. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до розрахунку по кредитній заборгованості позичальника [PERSON] станом на 09.04. 2014 року, загальна заборгованість становить 13230,92 доларів США, що еквівалентно 157051,05 гривень, яка складається з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 10553,41 доларів США; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 1445,14 доларів США; 315, 01 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 267,26 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; штрафи, згідно умов Кредитного договору - 21,06 доларів США - штраф (фіксована частина) та 629,04 доларів США - штраф (процента складова). Офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України станом на 09.04.2014 р., становив 11,87 за один долар США. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], як позичальник, кредитні зобов'язання належним чином не виконав, на досудову вимогу позивача від 02.03. 2014 року не відреагував. Відповідно до з як ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Відповідно до п. 18.8.2. Іпотечного договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання зобов'язання за Кредитним договором у випадку, зокрема порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. (ч.1, ч.2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Проте, відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи. Дія цього Закону не поширюється на осіб, які є суб'єктами Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції". Як встановлено судом, предметом кредитного договору від 03.09. 2008 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON], виступають грошові кошти, надані позичальнику в іноземній валюті. Кредит наданий на споживчі цілі, що чітко встановлено п. 8.1 Кредитного договору. Також, встановлено, що предметом договору іпотеки як забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором є житловий будинок, що знаходяться в [ADDRESS], використовується як місце постійного проживання відповідачкою [PERSON] та третьою особою - [PERSON], відповідно як іпотекодавцем та і позичальником, у власності відповідачки не знаходиться інше нерухоме житлове майно; житлова площа предмету іпотеки не перевищує 250 кв. м. Також встановлено, що відповідачка [PERSON] не є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення в розумінні ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». На підставі наведеного, суд вважає, що відносно вищевказаного предмету іпотеки діє мораторій на примусове стягнення (відчужене без згоди власника) майна, згідно положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року за № 1304-VII, внаслідок чого позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed