Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам станом на 01.11.2013 року в розмірі 18 147 грн. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] Відповідач вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина не займається, долею його не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про його фізичний, духовний, матеріальний та розумовий розвиток не піклується. Неповнолітній син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодного разу не відвідував дитину, не цікавився його перебуванням в дитячому садочку та навчальному закладі, тобто відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню свого сина, а тому позивачка просить суд позбавити його батьківських прав. Крім того, на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 16.07.2004 року відповідач зобов'язаний виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2004 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач сплачував аліменти не своєчасно, а з 10.01.2009 року по 01.01ю2013 року він взагалі цього не робив, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 18147 грн., яку в добровільному порядку він виплачувати відмовляється ,тому вона змушена звернутися до суду з даними вимогами. Позивачка та її представники в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, поясняючи це тим, що він не ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина та матеріальну допомогу надає дитини по можливості. В судовому засіданні представник третьої особи, органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, позовні вимоги, щодо позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON] підтримала в повному обсязі. Прокурори у судовому засіданні вважали, що позов підлягає задоволенню повністю. Заслухавши пояснення позивачки та її представників, відповідача, представника органу опіки та піклування, свідків, думку прокурорів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При судовому розгляді встановлено, що відповідач по справі [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6) та копією свідоцтва про встановлення батьківства (а.с. 7). Відповідач вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина не займається, долею його не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, про його фізичний, духовний, матеріальний та розумовий розвиток не піклується. Неповнолітній син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки ТОВ "Комфорт-Мелітополь" від 27.11.2013 року неповнолітній син [PERSON] проживає [ADDRESS], разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 10). Відповідно до інформації, наданої з ДНЗ № 99 "Зірочка" від 28.11.2013 року у період з 2004р. по 2009 р. дитина відвідувала дошкільний заклад, дитину проводили мати та бабуся, батько участь у вихованні дитини не приймав, дошкільний заклад відвідував дуже рідко, розвитком дитини в дошкільному навчальному закладі не цікавився (а.с. 11). Згідно довідки № 555 від 27.11.2013 року [PERSON] навчався в Мелітопольській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 15 ММР ЗО з 13.01.2010 р. по 15.03.2013 р. та за період навчання батько не приймав участі в вихованні дитини, а саме не приходів до школи, не відвідував батьківські збори, з класним керівником не спілкувався (а.с. 12). Також, згідно акту КЗ "Мелітопольська загальноосвітня школа-інтернат"Гармонія" ЗОР від 02.12.2013 року [PERSON] навчається у вказаному закладі с 2011 року за час навчання вихованням дитини займається одна мати, дитина має всі необхідні шкільні речі, мати цікавиться вихованням та успіхами у навчанні сина, батько за період навчання в закладі не з'являвся, інтересам к успіхам та життю сина не проявляв (а.с. 14). Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач по справі не піклуються про фізичний і духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі та правил поведінки, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Більш того, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що розцінюється судом, як ухилення від їх виконання. Крім того, вказані факти були підтвердженні в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов'язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Крім того, згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 16.07.2004 року відповідач зобов'язаний виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2004 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Судом встановлено, що відповідач сплачував аліменти за рішенням суду не своєчасно, а з 10.01.2009 року по 01.01.2013 року він взагалі цього не робив, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 18147 грн., яку в добровільному порядку він виплачувати відмовляється, що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця (а.с. 9). Згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved