Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та визначення способів участі у їх вихованні. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та показав, що від шлюбу його сина [PERSON] з відповідачкою [PERSON] маються діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року, у зв'язку з фактичним припиненням сімейних відносин між подружжям [PERSON], спілкування з онуками, яки залишилися на вихованні матері, стало рідше. У лютому 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З січня 2015 року відповідачка без будь-яких пояснень заборонила доступ до онуків, чим порушує його права як діда, передбачені ст.257 СК України. Він пройшов трудовий шлях він майстра до заступника директора заводу, в силу завантаженості на роботі мало приділяв уваги своєму синові, у зв'язку з чим вирішив виправити ситуацію на онуках. Оскільки [PERSON] дуже маленька, то основне спілкування раніше малося з [PERSON], якого він залучав до спільної праці в огороді; до спорту, для чого облаштував у своєму домоволодінні спортивний майданчик; до навчання, для чого разом займалися читанням, правописом, є комп'ютер; займався оздоровленням, разом виїжджаючи на море, озеро, парк тощо. Вважає, що не повинен отримувати будь-який дозвіл у відповідачки, яка не є для нього авторитетом, на побачення зі своїми онуками, бажає з ними бачитися на власний розсуд, зокрема забирати на вихідні чи на літні місяці до себе додому. У будинку для цього все облаштовано. На підставі наведеного просить суд зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні онуків та визначити наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні онуків: систематичні побачення з онуками у суботу та неділю через тиждень з 11-00 години суботи до 18-00 години неділі за місцем його проживання: [ADDRESS], куди буде доставляти дітей самостійно; проведення спільного відпочинку - один літній місяць на рік. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала частково та показала, що після припинення сімейних відносин з чоловіком [PERSON] двоє малолітніх дітей залишилися на її вихованні. У зв'язку з доглядом за дворічною [PERSON] вона не працює, відчуває матеріальні та побутові труднощі, оскільки проживає сама. Дід [PERSON] забирав та проводив час лише з найстаршим [PERSON], 2007 року народження, з яким було цікавіше. З цього приводу молодша [PERSON], [INFO], відчувала себе обділеною та часто плакала, що негативно позначалося на стосунках брата та сестри. На її (відповідачки) наполягання, щоб дід та баба забирали одразу обох дітей, остання при свідку казала, що онука [PERSON] є небажаною дитиною, достатньо було б одного [PERSON]. Вважає, що позивач перебільшує свою участь у спілкуванні та вихованні онуків, оскільки фактично на море він возив [PERSON] один раз, коли останньому було три роки, при цьому недоглядав його та загубив на набережній, дитину встигли зняти з катера, який вже відчалював; два роки назад возив [PERSON] з палатками на "Голубі озера", звідки дитина повернулася у вкрай поганому стані, його рвало внаслідок вживання напівфабрикату "Мівіна", що недопустимо при захворюванні підшлункової залози, початковій астмі. В останній час буваючи у діда зі слів [PERSON] він весь час грався на комп'ютері. Крім того після таких відвідувань дитина стає некерованою, не бажає вбирати свої іграшки, не слухає її, перемовляється, посилається на поради діда та баби, а також співмешканки колишнього чоловіка, з якою [PERSON] зустрічається під час таких відвідувань. При цьому позивачем звертається увага дитини на те, що ця жінка є найкращою від його матері, чим принижується ставлення до неї; дитину навчають обманювати, зокрема приховувати зустрічі зі співмешканкою свого батька. Турбота діда про [PERSON] більше є фарсом, оскільки дарувалася іграшка вартістю 600 грн. при тому що дитина потребує звичайного одягу та взуття; коли у школі [PERSON] зламав палець, про що знав його батько, а рівно й дід, останній ніякої цікавості не виказав; коли у лютому 2015 року обидві дитини захворіли, мали температуру під 40*С та вона не могла їх залишити самих у квартирі, щоб купити ліки та продукти харчування, позивач не надав будь-якої допомоги; під час обстрілу м.Краматорська 10.02.2015 року снаряди впали поряд з її багатоквартирним будинком, вона з метою евакуації телефонувала колишньому чоловіку, який послався на зайнятість на роботі, а дід навіть наступного дня не поцікавився їхньою долею. Відчуваючи негативний психологічний вплив з боку родини колишнього чоловіка, зокрема позивача, на формування особистості свого сина [PERSON] вона обмежила його спілкування та пропонувала діду [PERSON] зустрічатися з онуками у її присутності, однак останній бажав бачитися з онуками "без наглядачів". Враховуючи права позивача, передбачені ст.257 СК України, вона не заперечує проти побачень з онуками у її присутності, щоб мати можливість слідкувати за моральною стороною розмов, за споживанням дітьми їжі, яка ним не зашкодить; заперечує проти залишення дітей у діда на ніч, оскільки вона ночувати там не може, проти розділення брата та сестри позивачем, а також проти можливості вивезення їх на Азовське море, найближчі озера, турбазу, оскільки вважає це небезпечним внаслідок АТО. Пропонує позивачу бачитися з онуками у неї в квартирі, гуляти в парках, скверах у будні дні з 16-00 до 18-00 години, у суботу та неділю з 09-00 до 14-00 годин, з 16-00 до 19-00 годин. Суд, вислухавши сторони, свідка [PERSON], яка у судовому засіданні показала, що є подругою відповідачки, їх діти дружать, навчаються в школі в одному класі. Підтверджує, що під час обстрілу м.Краматорська 10.02.2015 року, саме її чоловік допомагав відповідачці [PERSON] з дітьми покинути будинок, виїхати з міста, оскільки її колишній чоловік та дід з бабою, які мають автомобіль, такої допомоги не надали та в подальшому їх долею не поцікавилися. Будучі в гостях у відповідачки 01.01.2015 року в її присутності баба (дружина позивача) по телефону, який був включений на гучний зв'язок, в розмові з [PERSON] повідомила, що [PERSON] була ними небажана, народжена виключно за бажанням самої відповідачки, у зв'язку з чим вони воліють бачитися лише з [PERSON]. Зі слів останнього, буваючи у діда, він весь час проводить за комп'ютером. Безпосередньо їй (свідку) дід казав, що додаткові навчання [PERSON] на курсах англійської мови, влаштовані відповідачкою, він вважає зайвим навантаженням на дитину. Позивач занижував навчальні здібності [PERSON], чим придушував впевненість дитини в своїх силах. Під час відвідування разом з дітьми парка вона почула розмову [PERSON] з її донькою, в якій [PERSON] скаржився на матір, що вона вимагає від нього порядку, зокрема вбирати за собою іграшки, при тому, що дід з бабою, а також тітка [PERSON] (співмешканка батька) це не вимагають, чим є кращими від його матері. При з'ясуванні його побачень з тіткою [PERSON], [PERSON] намагався це приховати, пославшись на поради діда, дослідивши надані докази: ксерокопію паспорта громадянина України позивача [PERSON], з якого вбачається наявність постійного місця мешкання та реєстрація за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4), копію свідоцтва про народження [PERSON], 1983 року народження, батьком якого є позивач [PERSON] (а.с.5), копію рішення Краматорського міського суду від 19.02.2015 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], згідно якому, зокрема, діти залишилися на вихованні матері (а.с.6), ксерокопію паспорта громадянки України відповідачки [PERSON], яка зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.9-12), висновок органу опіки та піклування від 14.05.2015 року, наданий та підтриманий у судовому засіданні представником [PERSON], згідно якому орган опіки та піклування пропонує визначити наступні способи участі діда у вихованні онуків та спілкуванні з ними: шляхом відвідування з обома онуками місць дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртків; часовий проміжок побачень з онуком [PERSON] встановити - через тиждень по суботах з 10-00 до 19-00 години та під час літніх канікул - 14 днів в той час, коли дитина не оздоровлюється з батьками, з врахуванням думки дитини, а також з онукою [PERSON] - через тиждень по суботах з 10-00 до 19-00 години в присутності матері, вислухавши думку прокурора, який вважав, що позов слід задовольнити частково та з врахуванням приділення дідом більшої уваги [PERSON], чим ігноруються почуття [PERSON], складних стосунків між сторонами, визначити побачення позивача з онуками у присутності матері, яка є основним законним представником дітей. Такі побачення проводити за їх місцем мешкання з врахуванням малого віку [PERSON] чи у загальнодоступних громадських місцях (прогулянки у скверах, парках тощо), вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно ст.263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 цього Кодексу. Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] діти останніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишилися на вихованні своєї матері відповідачки [PERSON] Мешкають з нею окремо від діда позивача [PERSON] Між сторонами по справі мається спір з приводу реалізації дідом свого права на спілкуватися зі своїми внуками та участі у їх вихованні, оскільки від початку 2015 року відповідачка [PERSON] обмежила його в цих правах. У судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що дід відчуває більше тяжіння до спілкування з внуком [PERSON], який є старшою дитиною в порівнянні з внучкою [PERSON]. Побачення з останньою практично не відбуваються, що негативно відображається на її психологічному стані, веде до роз'єднаності дітей. Під час перебування [PERSON] разом з дідом мав місце недогляд з боку останнього (загублення дитини, споживання їжі, яка йому за станом здоров'я не показана), чим ставилося під загрозу здоров'я дитини. З цього приводу цілком зрозумілою є занепокоєність матері дітей відповідачки [PERSON], яка є їх законним представником, з приводу перебування дітей наодинці з дідом поза її наглядом. Очевидним є те, що стосунки між сторонами мають певне напруження, що, на думку суду, в більшій мірі викликано амбіційним характером позивача, його домінуючою поведінкою, явним негативним ставленням до відповідачки, в наслідок чого навіть у судовому засіданні позивач дозволяє образливі висловлювання на її адресу, висування власних психіатричних діагнозів тощо. Негативним є також те, що при відвідуванні діда діти можуть стикатися з впливом сторонньої особи (співмешканки батька дітей), яка протиставляється їх матері, чим принижується її значення. Суд враховує малолітній вік дітей, за яким останні не досягли навіть 10-річчя, з якого за СК України судом враховуються пояснення останніх при розгляді певних питань, які регулюються сімейним законодавством, зокрема визначенні місця мешкання дітей, позбавлення осіб батьківських прав тощо. На підставі наведеного суд вважає, що спілкування позивача [PERSON] з внуками та участь у їх вихованні має відбуватися, але у присутності матері дітей відповідачки [PERSON], з метою одночасного, взаємного корегування поведінки сторін по відношенню один до одного та до дітей, налагодження між ними позитивного контакту та поважного ставлення на основі взаємних поступок та взаєморозуміння. З огляну на вказане, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, усунути діду [PERSON], який мешкає окремо, перешкоди у спілкуванні та вихованні внуків та встановити способи його участі у житті останніх шляхом щотижневих зустрічей діда з онуками у будні дні з 16-00 до 18-00 години та по суботах, неділях - з 10-00 до 14-00 годин, з 16-00 до 19-00 годин, в присутності матері дітей [PERSON], в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, розвивальних гуртках, скверах, парках тощо) чи за місцем проживання дітей, попередньо узгоджуючи з [PERSON] конкретний час спілкування з дітьми з урахуванням їх режиму та стану здоров'я. Визначені судом способи участі у вихованні дітей можуть бути з часом переглянуті після дорослішання дітей, за згодою сторін чи за зміною обставин, що мають суттєве значення.

Outcome: partial