Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Приватне сільськогосподарське підприємство "[PERSON]\~життя" (далі по тексту - позивач, ПСП "[PERSON] життя") звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту [PERSON]М.), [PERSON] (далі по тексту [PERSON]М.), [PERSON] господарства "Велес-В" (далі по тексту - ФГ "Велес-В"), в якому просить: - визнати недійсним договір користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) на земельну ділянку площею 5,80 га, кадастровий номер 6321280300:02:000:0452, укладений між [PERSON] господарством "Велес-В" та [PERSON], [PERSON] зареєстрований 10.04.2018 року за № 25685113 та скасувати його державну реєстрацію; - визнати поновленим договір оренди землі на земельну ділянку 5,8031 га, кадастровий номер 6321280300:02:000:0452 від 30.12.2005 року, зареєстрований 31.01.2008 року за № 040868800206 та визнати укладеною додаткову угоду від 01.12.2017 року до договору оренди землі від 30.12.2005 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.12.2005 року між [PERSON], спадкоємцями якого є [PERSON], якою успадковано 5/6 часткиземельної ділянки та [PERSON], якою успаковано 1/6 частини земельної ділянки, та ПСП "[PERSON]\~життя" укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,80 га, кадастровий номер 6321280300:02:000:0452, строком на десять років, який був зареєстрований 31.01.2008 року та відповідно, з урахуванням ст. 18 Закону України "Про\~оренду землі",\~в редакції\~чинній на\~момент укладення\~договору, строк\~його дії\~до 31.01.2018\~року.\~З метою\~скористатись переважним\~правом на\~укладення договору\~оренди землі\~на новий\~строк,\~позивач завчасно\~направив [PERSON]\~та [PERSON]\~листи-повідомлення\~від 01.12.2017\~року про\~поновлення договору\~оренди землі\~з проектом\~додаткової угоди,\~у відповідь\~на що,\~03.11.2018\~року,\~[PERSON]\~надіслано відповідь\~про відмову\~в поновленні\~договору оренди\~землі від\~30.12.2005\~року,\~в звязку\~із наміром\~самостійно використовувати\~земельну ділянку.\~27.06.2017\~року [PERSON]\~надіслано відповідь\~про відмову\~в поновленні\~договору оренди\~землі від\~30.12.2005\~року,\~в звязку\~із наміром\~самостійно використовувати\~земельну ділянку.\~Протягом місяця\~після закінчення\~строку дії\~договору ні\~одна із\~сторін не\~повідомила про\~розірвання договору\~оренди землі,\~а позивачпродовжував\~використання земельної\~ділянки. Після чого, 29.03.2018\~року між\~відповідачамиукладено договір користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) на земельну ділянку площею 5,80 га, кадастровий номер 6321280300:02:000:0452, який 10.04.2018 року був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав. Таким чином, позивач вважає, що укладення договору емфітевзису є порушенням переважного права ПСП "[PERSON] життя" на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки ПСП "[PERSON] життя" скористалось правом на поновлення договору на новий строк, виконало всі необхідні для цього дії, а [PERSON] та [PERSON] не було дотримано вимоги, передбачені ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", натомість було укладено договір емфітевзису з іншою юридичною особою. Позивач наголошує, що не поновлення договору оренди землі, не укладання додаткової угоди є перешкодою орендарю - ПСП "[PERSON] життя" реалізувати свої законні сподівання за орендним договором і частковим позбавленням його зустрічного задоволення, з урахуванням якого він укладав цей договір. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18.10.2018 року позов Приватного сільськогосподарського підприємства "[PERSON] життя" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] господарства "Велес-В" про визнання недійсним договору користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткову угоду, в частині позовних вимог до [PERSON] залишено без розгляду (т. 2 а.с. 183-184). 06.07.2018 року від представника [PERSON] господарства "Велес-В" адвоката [PERSON] надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову ПСП "[PERSON] життя" у повному обсязі. Представник [PERSON] господарства "Велес-В" посилається на те, що строк дії договору оренди землі, укладеного між [PERSON], спадкоємцем якого є [PERSON], та ПСП "[PERSON] життя" від 30.12.2005 року, починається з моменту його державної реєстрації, а саме з 31.01.2008 року та закінчується 31.01.2018 року. [PERSON] 21.02.2018 року повідомляла ПСП "[PERSON] життя" про відмову від подальшого поновлення дії договору оренди земельної ділянки, у звязку із наміром самостійно використовувати земельну ділянку. 29.03.2018 року між [PERSON] та ФГ "Велес-В" укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), який не є договором оренди землі, домовленості щодо істотних умов з колишнім орендарем не досягнуто, а навпаки направлено відмову в продовжені строку дії договору, а тому переважене право ПСП "[PERSON] життя" не порушено (т. 1 а.с. 97-102). 06.07.2018 року від представника [PERSON] надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову ПСП "[PERSON] життя" у повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову, викладених у відзиві, представник [PERSON] посилається на те, що строк дії договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ПСП "[PERSON] життя" 30.12.2005 року, починається з моменту його державної реєстрації, а саме з 31.01.2008 року та закінчується 31.01.2018 року. 13.06.2017 року, 03.11.2017 року, 22.12.2017 року та 16.01.2018 року [PERSON] на адресу позивача направлялись листи про небажання продовжувати дію договору оренди земельної ділянки на новий строк, заборону користуватись нею. Крім того, на виконання статті 33 Закону України "Про оренду землі", відповідачем [PERSON] на адресу позивача, після закінчення строку дії договору оренди землі, а саме 21.02.2017 року, направлений лист-повідомлення про відмову від подальшого поновлення дії договору оренди земельної ділянки, у звязку із наміром самостійно використовувати земельну ділянку. 29.03.2018 року між [PERSON] та ФГ "Велес-В" укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис). Таким чином, зазначає, що вищевикладені обставини свідчать про те, що переважне право ПСП "[PERSON] життя" не є порушеним та відповідно підстави вважати договір оренди землі від 30.12.2005 року поновленим відсутні, оскільки додаткова угода до договору не підписана, укладений договір емфітевзису не є договором оренди, власник землі протягом місяця після закінчення строку дії договору повідомив колишнього орендаря про небажання поновлювати його дію (т. 1 а.с. 114-121). 16.07.2018 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій представник позивача просить задовольнити позов в повному обсязі. У відповіді на відзив представник позивача посилається на те, що 29.12.2017 року ПСП "[PERSON] життя" направлено на адресу [PERSON] пропозицію поновити договір оренди землі з проектом додаткової угоди, проте орендодавець відмовив у поновлені договору не розглянувши запропоновані умови, мотивуючи своє рішення бажанням самостійно використовувати земельну ділянку, про що свідчить укладений договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 29.03.2018 року, умови якого, в частині плати за договором, є гіршими ніж запропоновані ПСП "[PERSON] життя". При цьому, при відмові орендодавцем в поновлені договору оренди землі, ним не було дотримано вимог ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка в свою чергу передбачає вчинення ряду юридично значущих дій, а саме: перевірка на відповідність проекту додаткової угоди закону; узгодження з орендарем (за необхідності) істотних умов договору; укладання з орендарем додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, за відсутності заперечень. Укладення договору емфітевзису є порушенням переважного права ПСП "[PERSON] життя" на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки ПСП "[PERSON] життя" скористалось правом на поновлення договору на новий строк, виконало всі необхідні для цього дії, а [PERSON] не були дотримані вимоги, передбачені ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", натомість було укладено договір емфітевзису з іншою юридичною особою (т. 1 а.с. 154-156). 19.07.2018 року від представника [PERSON] та [PERSON] господарства "Велес-В" надійшли до суду заперечення, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову. В запереченні представник відповідачів зазначив, що відповідач [PERSON], у відповідь на пропозицію позивача поновити договір оренди земельної ділянки на новий строк, надіслала позивачу лист, в якому відмовився від поновлення договору, тобто сторонами не було досягнуто домовленості стосовно істотних умов, а відтак переважне право ПСП "[PERSON] життя" припинилося. Крім того, укладаючи договір емфітевзису не було порушено переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки між відповідачами було укладено договір відмінного характеру. Крім того, договір емфітевзису укладено після закінчення строку дії договору оренди землі та після закінчення переважного права на поновлення договору оренди землі (т. 1 а.с. 183-190). 19.07.2018 року представником відповідачів подано до суду науково-правовий висновок Національного юридичного університету імені [PERSON], підготовлений доцентом кафедри цивільного права № 1, кандидатом юридичних наук, доцентом [PERSON], з питань поновлення договорів оренди земельних ділянок, які використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т. 1 а.с. 175-182). 10.09.2018 року представником позивача подано до суду науково-правовий висновок Національної академії правових наук України, підготовлений кандидатом юридичних наук [PERSON] та доцентом юридичних наук, професором [PERSON], з питань поновлення договорів оренди земельних ділянок, які використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т. 2 а.с. 90-107). Одночасно з позовною заявою Приватним сільськогосподарським підприємством "[PERSON] життя" подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони [PERSON], [PERSON] та [PERSON] господарству "Велес-В" вчиняти певні дії, а саме: обробляти земельну ділянку площею 5,80 га, кадастровий номер 6321280300:02:000:0452, здійснювати на ній посіви сільськогосподарських культур, вчиняти дії відносно збору врожаю на земельній ділянці, площею 5,80 га, кадастровий номер 6321280300:02:000:0452 та заборонити продаж або відчуження, передачу в оренду земельної ділянки, площею 5,80 га, кадастровий номер 6321280300:02:000:0452 (т. 1 а.с. 43-45). Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 20.04.2018 року відмовлено в задоволені заяви Приватного сільськогосподарського підприємства "[PERSON] життя" про забезпечення позову (т. 1 а.с. 48-50). Приватне сільськогосподарське підприємство "[PERSON] життя", не погодившись з ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 20.04.2018 року, оскаржило її в апеляційному порядку. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23.07.2018 року ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 20.04.2018 року залишено без змін (т. 2 а.с. 68-71). У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вислухавши доводи учасників судового процесу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії Державного акту ІV-ХР № 045498, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області № 32 від 09.07.2001 року належала земельна ділянку площею 5,80 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т. 1 а.с. 15). 30.12.2005 року між [PERSON] (орендодавець) та Приватним сільськогосподарським підприємством "[PERSON]\~життя"\~(орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради (т. 1 а.с. 13-14). Пунктом 2 договору оренди землі передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,80 га, у тому числі ріллі. Згідно з п. 8 договору оренди землі, договір укладено на десять років. Після закінчення строку договору оренди землі, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 9 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься у формі та розмірі 1,5 % вартості земельної ділянки, нараховується в грошовій формі. Видається грошима або продукцією по ринкових цінах, послугами по цінах господарства, виходячи з можливості господарства. Відповідно до п. 11 договору оренди землі, орендна плата вноситься у строки до 31 грудня кожного року. Пунктом 27 договору оренди землі зокрема передбачено, що дія договору землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Пунктом 34 договору оренди землі передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 31.01.2008 року за № 040868800206 у Державному реєстрі земель вчинено запис про державну реєстрацію договору. Таким чином, строк дії договору оренди землі від 30.12.2005 року, укладеного між [PERSON]та ПСП "[PERSON] життя" починається з моменту його державної реєстрації, а саме з 31.01.2008 року, оскільки при укладенні договору сторони досягли згоди щодо початку дії його строку саме з цього моменту, та закінчується 31.01.2018 року. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 901, спадкоємцем [PERSON] на спадщину, що складається з земельної ділянки площею 5,8031 га, кадастровий номер 6321280300:02:000:0452, що знаходиться на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, в тому числі є [PERSON] 5/6 часток у спадщині (т. 1 а.с. 17). 22.06.2017\~року [PERSON]\~на адресу ПСП "[PERSON] життя" направлено лист-повідомлення від 13.06.2017 року, в якому вона повідомила про відсутність наміру продовжувати договір оренди земельної ділянки на новий строк, у звязку із самостійним використанням земельної ділянки в подальшому. Також, у листі просила звільнити належну їй земельну ділянку після збору врожаю в 2017 році та не засівати її під врожай 2018 року, та заборонла користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі. Зазначиний лист отримано ПСП "[PERSON] життя" 26.06.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також описом вкладення у цінне поштове відправлення (т. 3 а.с. 35-36). Також,\~04.11.2017року\~[PERSON] на\~адресу ПСП "[PERSON] життя" направлено лист-повідомлення від 03.11.2017 року, в якому вона повторно повідомила ПСП "[PERSON] життя" про відсутність наміру продовжувати договір оренди земельної ділянки на новий строк, у звязку із самостійним використанням земельної ділянки в подальшому. Зазначиний лист отримано ПСП "[PERSON] життя" 07.11.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також описом вкладення у цінне поштове відправлення (т. 3 а.с. 37-38). Приватним сільськогосподарським підприємством "[PERSON]\~життя" на адресу [PERSON] надіслано лист-повідомлення від 01.12.2017 року щодо переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, а також до листа додано проект додаткової угоди від 01.12.2017 року до договору оренди землі від 30.12.2005 року, які були отримані [PERSON] (т. 1 а.с. 21-23). 23.12.2017 року [PERSON] на адресу ПСП\~"[PERSON]\~життя"\~надіслано лист-повідомлення\~від 22.12.2017\~рокупро відсутність намірів продовжувати договір оренди землі на новий термін, у звязку з чим просила звільнити належну їй земельну ділянку після збору врожаю в 2017 році та не засівати її під врожай 2018 року. Вказаний лист повернувся на адресу [PERSON] з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, описом вкладення у цінне поштове відправлення та відміткою на поштовому конверті (т. 3 а.с. 39-41). Також, після закінчення строку договору оренди землі, 17.02.2018 року [PERSON] на адресу ПСП\~"[PERSON]\~життя"\~надіслано лист-повідомлення\~від 12.02.2018\~рокупро те, що строк дії договору оренди землі закінчився та вона не має бажання продовжувати договір оренди на новий строк, у звязку з чим просила звільнити належну їй земельну ділянку після збору врожаю в 2017 році та не засівати її під врожай 2018 року. Вказаний лист повернувся на адресу [PERSON] з відміткою "за терміном зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, описом вкладення у цінне поштове відправлення та відміткою на поштовому конверті(т. 2 а.с. 208). 29.03.2018 року між [PERSON] та [PERSON] господарством "Велес-В" укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), строком на три роки, предметом якого є земельна ділянка розміром 5/6 часток 5,8031 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, кадастровий номер 6321280300:02:000:0452, право використовувати яку, згідно даного договору, [PERSON] надала ФГ "Велес-В" для сільськогосподарських потреб на праві емфітевзису (т. 1 а.с. 103-104). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 120392582 від 12.04.2018 року, 10.04.2018 року проведено державну реєстрацію вказаного договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (т. 1 а.с. 106). Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до частини другої статті 792\~Цивільного кодексу\~України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються правовідносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі". Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частиною четвертою статті 124\~Земельного кодексу\~України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626\~Цивільного Кодексу\~України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Питання щодо переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк регламентоване положеннями статті 33 Закону України\~"Про\~оренду землі" (в редакції, що діяла на момент закінчення строку дії договору оренди землі). Так, частинами першою-п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі", в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, при поновленні договору оренди землі згідно із частинами першою-пятою статті 33\~Закону України\~«Про оренду\~землі» умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Виходячи з приписів ст.ст. 319, 626\~ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Разом з тим, частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. За змістом вищенаведеної норми права такий спосіб поновлення договору оренди може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами першою-п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі". Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Такий правовий висновок викладений у постанові [PERSON] Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18). Як вже було встановлено, Приватним сільськогосподарським підприємством "[PERSON]\~життя" на\~адресу [PERSON] надіслано лист-повідомлення від 01.11.2017 року щодо переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, а також до листа додано проект додаткової угоди від 01.11.2017 року до договору оренди землі від 30.12.2005 року, які отримані [PERSON] Тобто, з вищевикладеного вбачається, що позивачем було повідомлено орендодавця про намір продовжити дію договору оренди землі, а тому позивач, як орендар земельної ділянки, мав переважне право серед інших на поновлення строку укладення договору оренди. В свою чергу, 23.12.2017 року та 17.02.2018 року [PERSON], на виконання вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі", надіслано листи-повідомлення ПСП "[PERSON] життя" про своє рішення про відсутність намірів продовжувати договір оренди землі на новий термін, у звязку з чим остання у листах просила звільнити належну їй земельну ділянку після збору врожаю в 2017 році та не засівати її під врожай 2018 року. Крім того, [PERSON] ще до направлення їй листа повідомлення позивачем, також висловлював своє небажання продовжувати договір оренди землі на новий строк, що підтверджується листими-повідомленнями від 13.06.2017 року та 03.11.2017 року, які були отримані позивачем. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~3\~ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Згідно статті 627 ЦК України, згідно з якою відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 4 статті 373\~ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст. 203 ч. 3 ЦК України). Таким чином, для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін. В даному випадку одна з даних складових - волевиявлення відповідача відсутня. Таким чином, направлення орендодавцем орендарю заперечення проти поновлення договору оренди землі на новий строк свідчить про відсутність волевиявлення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, у звязку з чим Приватне сільськогосподарське підприємство "[PERSON] життя" втратило переважне права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк. В свою чергу, продовження користування землею після закінчення терміну оренди, за умови отримання ним волевиявлення орендодавця про небажання продовження оренди та вимоги повернення землі, не може слугувати підставою для поновлення дії орендних відносин між сторонами, оскільки такий спосіб поновлення договору оренди землі може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір емфітевзису від 29.03.2018 року укладений між [PERSON] та [PERSON] господарством "Велес-В" вже після припинення строку дії договору оренди землі від 30.12.2005 року, що був укладений між [PERSON], спадкоємцям якого є [PERSON], та ПСП "[PERSON] життя" та не порушує переважне право ПСП "[PERSON] життя" на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки [PERSON], на виконання вимог, встановлених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", повідомляла орендаря про небажання продовжувати строк дії договору оренди землі. Таким чином, позовні вимоги ПСП "[PERSON] життя" задоволенню не підлягають. При вирішені питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 статті 137\~ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~повязану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача. Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на Приватне сільськогосподарське підприємство "[PERSON] життя". Крім того, 14.02.2019 року до суду від представника відповідача ФГ "Велес-В"надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру понесених відповідачем [PERSON] господарством "Велес-В" витрат на правову допомогу. До вказаного клопотання представником відповідача додані копія акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 30/17 від 01.08.2017 року, копія платіжного доручення від 13.02.2019 року та копія рахунку-фактури № 615/579/18 від 12.02.2019 року. Відповідно до договору про надання правової допомоги № 30/17, укладеного 01.08.2017 року між Адвокатським обєднанням "Корт Райдер" (виконавець) та [PERSON] господарством "Велес-В" (замовник) (надалі Договір), замовник доручає виконавцю, а останній приймає на себе зобовязання з надання правової допомоги (юридичних послуг) на умовах, передбачених договором (т. 1 а.с. 107-108). Згідно Розділу 5. Договору, вартість послуг за цим договором вказується в актах виконаних робіт (наданих послуг), які складаються сторонами по мірі необхідності за результатами наданих послуг. Замовник сплачує вартість послуг впродовж 10 календарних днів після підписання акту виконаних робіт (наданих послуг), який підтверджує обсяг та вартість наданих послуг. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг до договору № 30/17 від 01.08.2017 року про надання правової допомоги, складеного 12.02.2019 року та підписаного сторонами, надані наступні послуги: - підготовка доказової бази для подання відзиву на позов ПСП "[PERSON] життя" про визнання недійсним договору користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди та складання відзиву з додатками (доказами) від 02.07.2018 року до Валківського районного суду Харківської області у цивільній справі № 615/579/18, обсягом 4 години, вартістю 1000 грн. за одну годину та загальною вартістю 4000,00 грн.; - правовий аналіз відповіді на відзив на позовну заяву від ПСП "[PERSON] життя" по цивільній праві № 615/579/18, обсягом 1 година, вартістю 1000 грн. за одну годину та загальною вартістю 1000,00 грн.; - складання заперечень на відповідь на відзив від 18.07.2018 року, направлення позивачу та до суду засобами поштового звязку по справі № 615/579/18, обсягом 3 години, вартістю 1000 грн. за одну годину та загальною вартістю 3000,00 грн.; - участь у судовому засіданні 18.10.2018 року у цивільній справі № 615/579/18, обсягом 1 година, вартістю 1000 грн. за одну годину та загальною вартістю 1000,00 грн.; - участь у судовому засіданні 01.11.2018 року у цивільній справі № 615/579/18, обсягом 1 година, вартістю 1000 грн. за одну годину та загальною вартістю 1000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 10000,00 грн. Згідно наданого представником відповідача [PERSON] господарства "Велес-В" платіжного доручення № 357 від 13.02.2019 року, [PERSON] господарством "Велес-В" здійснено оплату Адвокатському обєднанню "Корт Райдер" за правничу допомогу адвоката у цивільній справі № 615/579/18 у Валківському районному суді Харківської області згідно рахунку № 615/579/18 від 12.02.2019 року у розмірі 10000,00 грн. Таким чином, відповідач [PERSON] господарство "Велес-В" понесло витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 10000,00 грн. При цьому, представник [PERSON] господарства "Велес-В" просить відшкодувати понесені витрати на професійну правничу допомогу в тому числі за складання заперечень на відповідь на відзив від 18.07.2018 року, направлення позивачу та до суду засобами поштового звязку у розмірі 3000,00 грн. Разом з цим, в матеріалах справи містяться заперечення від 18.07.2018 року, які підписані адвокатом [PERSON], як представником відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] господарства "Велес-В". Крім того, представник [PERSON] господарства "Велес-В" просить відшкодувати витрати за участь у судових засіданнях 18.10.2018 року та 01.11.2018 року. При цьому, згідно протоколу судового засідання від 18.10.2018 року адвокат [PERSON] брав участь у розгляді справи у якості представника [PERSON] та [PERSON] Відповідно до протоколу судового засідання від 01.11.2018 року адвокат [PERSON] брав участь у розгляді справи у якості представника [PERSON], ФГ «Велес-В», при цьому відшкодування понесених витрат на правничу допомогу з надання вказаних послуг заявлено [PERSON] господарством "Велес-В". Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.\~137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розглянувши надані представником відповідача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та доводи клопотання представника позивача про зменшення витрат на оплату правової допомоги, суд приходить до висновку, що з Приватного сільськогосподарського підприємства "[PERSON] життя" на користь [PERSON] господарства "Велес-В" підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., оскільки зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу підтверджена відповідними доказами та є співмірною складністю справи та виконаною представником відповідача роботою, часом, витраченим представником відповідача на виконання вказаних робіт, обсягом наданих представником відповідача послуг. На підставі викладеного,

Outcome: approved