Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Альянс Груп" про визнання недійсним договору купівлі-продажу та стягнення коштів. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідно до п. 1.2 попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу № 0212 від 14.06.2018 року позивач та відповідач прийшли до згоди щодо купівлі-продажу транспортного засобу марки Hyundai, модель Santa Fe, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2,4 бензин, колір шоколад. На виконання досягнутої домовленості та відповідно до п. 2.1 цього договору позивач 14.06.2018 року перерахував відповідачу обумовлені кошти в сумі 50 000 грн. Цього ж дня повинно було відбутись укладення основного договору, що передбачено п. 1.1, п. 1.5 попереднього договору. Однак, підписання такого договору не відбулося. На вказану дату основний договір не був укладений через відсутність у відповідача майна для його відчуження позивачу. Відповідач не повідомив позивача про придбання майна та конкретну дату, час і місце укладення основного договору. Відповідач проігнорував пропозицію позивача щодо укладення основного договору (п. 1.3, п. 1.5 попереднього договору). Також не було укладено основний договір на кінцевий термін його укладання - 31 грудня 2019 року. За таких обставин та відповідно до ч. 3 ст. 635 Цивільного кодексу України є припиненими зобов`язання, встановлені попереднім договором. [PERSON] направив відповідачу вимогу про повернення коштів сплачених позивачем як авансу за умовами попереднього договору в сумі 50 000 грн., однак, відповідач не отримав зазначеного листа у відділенні поштового зв`язку за його місцезнаходженням. Зазначені обставини свідчать про небажання відповідача виконувати умови попереднього договору. Тому [PERSON] просив суд визнати недійсним попередній договір № 0212 від 14.06.2018 року та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Альянс Груп» на його користь 50 000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом оголошення на сайті Судової влади України, заяви про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подав. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору,\~що не\~встановлені попереднім\~договором,\~погоджуються у\~порядку,\~встановленому сторонами\~у попередньому\~договорі,\~якщо такий\~порядок не\~встановлений актами\~цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що 14.06.2018\~року позивач\~та відповідач\~уклали попередній\~договір №\~0212\~купівлі-продажу\~транспортного засобу\~на придбання\~транспортного засобу\~марки Hyundai,\~модель Santa\~Fe,\~2015\~року випуску,\~об`єм двигуна\~2,4\~бензин,\~колір шоколад.\~На виконання\~умов вказаного\~договору [PERSON] \~сплатив на\~рахунокТовариства з обмеженою відповідальністю "Авто Альянс Груп" 50\~000 грн., що підтверджується квитанцією № 123С2319Е8. \~ \~ \~ \~14.06.2018 року повинно було відбутись укладення основного договору, що передбачено п. 1.1, п. 1.5 попереднього договору. Однак, підписання такого договору не відбулось. На вказану дату основний договір не був укладений через відсутність у відповідача майна для його відчуження позивачу. Також не було укладено основний договір на кінцевий термін його укладання - 31 грудня 2019 року. [PERSON] направив відповідачу вимогу про повернення коштів сплачених позивачем як авансу за умовами попереднього договору в сумі 50 000 грн., однак, відповідач не отримав зазначеного листа у відділенні поштового зв`язку за його місцезнаходженням. Отже позивач [PERSON] виконав взяті на себе зобов`язання, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Альянс Груп", всупереч вимог ст. 698 ЦК України, не виконало зобов`язання щодо передачі покупцеві автомобіля, який є предметом договору купівлі-продажу. Ч. 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Судом встановлено, що станом на день розгляду справи, відповідач позивачу не повернув кошти в сумі 50000грн., сплачені в якості попередньої оплати за товар. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що овна одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач, не передавши у визначений строк майно, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, заборгованість відповідача за невиконання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу № 0212 від 14.06.2018 року становить 50000 гривень. На підтвердження своїх вимог позивачем надано квитанцію № 123С2319Е8\~від14.06.2018 року на суму 50 000 грн., де в призначенні платежу зазначено: сплата згідно попереднього договору купівлі-продажу Т/З № 0212 від 14.06.2018 р. Платник: [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання недійсним попереднього договору № 0212 від 14.06.2018 року та повернення сплачених коштів в розмірі 50 000 гривень ґрунтується на законі, а тому слід позовні вимоги [PERSON] задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 215, 216, 230, 509, 526, 629, 651, 693 ЦК України,

Outcome: approved