Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

28 травня 2021 року керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області Кандзьоба М. С. в інтересах Державної екологічної інспекції у Вінницькій області звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Уланівська ОТГ, про стягнення шкоди,заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев в сумі 12 900 грн. Позов мотивований тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 010962 від 17 грудня 2019 року, [PERSON] здійснила незаконне видалення дерев породи "Верба" в кількості 2 штуки, в межах території заказника місцевого значення "Снивода" на території Уланівської ОТГ, чим порушила ст. 26 Закону України "Про природно-заповідний фонд України". В подальшому постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 січня 2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 153 грн. Дана постанова [PERSON] не оскаржувалась та набрала законної сили 5 лютого 2020 року, штраф сплачено 24 червня 2020 року. Відповідно до розрахунку розміру збитків від 18 грудня 2019 року, проведеного спеціалістами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 541 "Про затвердження такс на обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", розмір збитків, заподіяних [PERSON] , складає 12 900 грн. [PERSON] 26 лютого 2020 року за № 790/06 Держаною екологічною інспекцією у Вінницькій області надіслана претензія щодо можливості в добровільному порядку відшкодувати збитки збитки, завдані державі в розмірі 12 900 грн., однак, шкода, яка заподіяна незаконною порубкою дерев, залишилась невідшкодованою, тому просив стягнути вказану суму шкоди з відповідача. Ухвалою суду від 8 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду (в копії позивачу) відзиву на позовну заяву, з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідач у встановлений законом строк відзиву, заяв чи клопотань до суду не подала. Представник третьої особи пояснень, заяв чи клопотань до суду не подав. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Як вбачається з протоколу № 010962 про адміністративне правопорушення від від 17 грудня 2019 року, [PERSON] здійснила незаконне видалення дерев породи "Верба" в кількості 2 штуки, в межах території заказника місцевого значення "Снивода" на території Уланівської ОТГ, чим порушила ст. 26 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 січня 2020 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 153 грн. Дана постанова [PERSON] не оскаржувалась та набрала законної сили 5 лютого 2020 року, штраф сплачено 24 червня 2020 року. Як вбачається із розрахунку розміру збитків від 18 грудня 2019 року, проведеного спеціалістами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року № 541 "Про затвердження такс на обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", розмір збитків, заподіяних [PERSON] , складає 12 900 грн. Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області за № 790/06 від 26 лютого 2020 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію щодо можливості в добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані державі в розмірі 12 900 грн. Однак, у наданий для добровільного відшкодування збитків строк, відповідачем заподіяну шкоду не сплачено. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва прокурором інтересів держави в суді є порушення або загроза їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює відповідний суб`єкт владних повноважень. Відповідно до ст. 66 Конституції України передбачено кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд», на територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Статтею 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд» передбачено, що порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність. Статтею 91 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду. Відповідно до ст. 65 Закону України «Про природно-заповідний фонд», розміри шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про природно-заповідний фонд, визначаються на основі кадастрової еколого-економічної оцінки включених до його складу територій та об`єктів, що проводиться відповідно до цього Закону, та спеціальних такс, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2021 рік у частині доходів є надходження, визначенні частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених пунктом 17 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, а також визначений перелік надходжень. Згідно пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Судом встановлено, що постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 153 грн. Вказана постанова набрала законної сили. Відповідачем внаслідок незаконної порубки дерев було завдано навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 12 900 грн. При цьому, доказів на спростування вини, та, як наслідок, спростування заподіяння шкоди на заявлену суму 12 900 грн. відповідачем до суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Судовий збір підлягає розподілу згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved