Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

20 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Зазначив, що 30 листопада 2004 року помер його батько [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований в [INFO]. Після смерті батька він звернувся в нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, при оформленні документів зясувалось, що він не може довести факт родинних відносин з спадкодавцем оскільки в свідоцтві про смерть батько зазначений як "Іванчук Василь Євстафійович", а в свідоцтві про його народження він записаний "Іванчук Василь Маркович". З вказаних підстав нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав і рекомендовано звернутися до суду. Просить встановити юридичний факт, що [PERSON], який помер 30 листопада 2004 року є його [PERSON] батьком. У судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву і просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Гибалівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не зявився, проте 15.03.2018 року від Гибалівського сільського голови [PERSON] до суду поступила заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує (а.с.25). Вислухавши пояснення заявника [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення". Згідно зі\~статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6 \~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Судом встановлено, що [PERSON] до дня смерті, яка сталася 30 листопада 2004 року постійно проживав і був зареєстрований в [INFO] і мав сина [PERSON], [INFO]. 30 листопада 2004 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №253500, виданим 02.12.2004 року Хоменківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області (а.с.8). Юридичний факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] в судовому засіданні підтверджений свідоцтвом про народження [PERSON]В, [INFO] серії ЯД № 438650, виданим 12.02.1952 року Сурогатським сільзагсом (а.с.7), свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-АМ №253500, виданим Хоменківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області 02.12.2004 року (а.с.8), сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0428634 на ім'я [PERSON] (а.с.10), випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Шаргородською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП "Урожай" с. Деревянки Шаргородського району Вінницької області, виданої Відділом Держгеокадастру у Шаргородському районі за №87 від 24.01.2017 року (а.с.11), заповітом від 15.09.1999 року, посвідченим секретарем виконкому Гибалівської сільської Ради народних депутатів Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованим в реєстрі за №215 (а.с.14), витягами з погосподарських книг за 1991 1995 рр., 2001 2005 рр. (особові рахунки №№ 1173,1183) із яких вбачається, що [PERSON] народився 12.02.1952 року, батьками його були [PERSON], по батькові якого виправлено на "Євстафович", [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.п. 33 35); формою №1 заяви [PERSON]Є про видачу паспорта, із якої вбачається, що батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] Гр. (а.с.31 32); повідомленням Шаргородського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області від 15.02.2018 року №296-16/21-112 (а.с.15), повідомленням Державного архіву Вінницької області від 04.12.2017 року №07-4248/7 (а.с.16). На підтвердження обґрунтованості заяви [PERSON] посилався на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків [PERSON], [PERSON], які суду пояснили, що добре знають сімю [PERSON] і їм достеменно відомо, що його батьком є [PERSON], який по день смерті проживав в [INFO]. Інших осіб з подібним прізвищем, іменем та по-батькові в селі немає. Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що покази свідків відповідають і не суперечать іншим доказам, дослідженим і перевіреним судом. Таким чином, юридичний факт, що [PERSON] є батьком заявника підтверджений вище зазначеними показаннями свідків та письмовими доказами, дослідженими, перевіреними судом і має для [PERSON] юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його права на отримання спадщини після смерті батька, як спадкоємця по заповіту і іншого порядку його встановлення немає. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від\~ 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих\~ презумпцій\~ щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Outcome: approved