Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, в якій вказав, що 04.08.2008 року йому на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.07.2008 року № 311\\2 було видано Ордер на склад сім'ї із однієї особи на [PERSON], на підставі якого було здійснено вселення в гуртожиток за адресою: [ADDRESS] який є власністю територіальної громади міста Запоріжжя. Кімнату було надано загальною площею 13,6 кв.м., проте з 30.04.2004 року по теперішній час заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] З серпня 2008 року заявник постійно та безперервно користуються даним жилим приміщенням, робить за власні кошти ремонтні та інші роботи з утримання кімнати, щомісячно сплачує квартирну плату та комунальні послуги, за адресою свого фактичного проживання заявник отримував кореспонденцію. Заявник, посилаючись на своє право на приватизацію кімнати [ADDRESS] просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON], 1976 року народження у кімнаті [ADDRESS] з серпня 2008 року до теперішнього часу. В судове засідання представник заявника не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, допитавши свідка, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 311/2 від 22.07.2008 року надано житлову площу у гуртожитку по [ADDRESS] житловою площею 13,6 кв.м. [PERSON] (а.с. 6). На підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 311/2 від 22.07.2008 року, Запорізькою міською радою 04.08.2008 року видано ордер № 80 серії Г на житлову площу в гуртожитку на ім'я [PERSON], на поселення з сім'єю, що складається з однієї особи, до гуртожитку по [ADDRESS] (а.с. 7). 08.06.2012 року між [PERSON] та КП „Водоканал" укладено договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення в кімнату [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до квитанцій про сплату житлового - комунальних послуг, [PERSON] несе витрати по утриманню кімнати [ADDRESS] (а.с. 14-20). Крім того, на зазначену адресу заявник отримує поштову кореспонденцію (а.с. 9-13). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (сусідка заявника по гуртожитку), підтвердила факт того, що заявник [PERSON] постійно проживає в кімнаті [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України „Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, які проживають у гуртожитках, що є об'єктами права державної чи комунальної власності, мають право на приватизацію займаного житла у вигляді окремої кімнати (кількох кімнат, жилих блоків, секцій). Згідно зі ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Передача займаних житлових приміщень здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, постійно проживаючих в цьому житловому приміщенні. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 р. №5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Реєстрація [PERSON] за іншою адресою не ставлять під сумнів правильність висновків суду. Пов'язувати факт постійного проживання заявника за вказаною ним адресою з фактом реєстрації за іншим адресом не має законних підстав. Відповідно до Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування є юридичною процедурою обліку фізичних осіб за обраним ними місцем проживання, наявність або відсутність якої не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених законами, або підставою для їх обмеження (ст.ст. 2, 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"). В силу викладеного заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved