Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що з відповідачем по даній справі вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2001 року, шлюб було розірвано за рішенням суду 29.04.2011 року, яке набрало законної сили 11 травня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач офіційно не працює, має тимчасові заробітки. Відповідач має доходи, але кошти на дитину не надає, інших утриманців не має. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив його не задовольняти та пояснив, що має тяжкі захворювання, про що надав медичні документи до матеріалів справи, на цей час оформлює собі інвалідність, не працює, перебуває на обліку як безробітний, крім того, він мешкає з батьками, батько є інвалідом першої групи "А" безстроково, потребує постійного стороннього догляду, мати не працює і є пенсіонером. Отже він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання сина. При цьому, йому не дають зустрічатись з сином, позивач повідомила його, що створила нову сім'ю і має матеріальний достаток. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2001 року (а.с. 4), який було розірвано за рішенням суду від 29.04.2011 року, яке набрало законної сили 11 травня 2011 року(а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який зареєстрований та проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 7, 11, 14). Зі слів позивача, вона офіційно не працює, про розмір свого доходу суд не повідомила. Судом також встановлено, що відповідач перебуває на обліку як безробітний з 07 травня 2018 року. Крім того, судом встановлено, що згідно Виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 31.01.2019 року з КЗ "Широківської центральної районної лікарні" відповідач хворіє на ВІЛ інфекцію IV кл. стадії. Також, судом встановлено, що згідно довідки Міжрайонної онкологічної МСЕК №2 відповідач має батько [PERSON], [INFO], який є інвалідом першої "А" групи з 21 січня 2019 року безстроково, потребує постійного стороннього догляду. Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до правил статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин, оскільки відповідач на цей час має тяжке захворювання, не працює, має батько інваліда, суд вважає можливим позов задовольнити частково, визначивши розмір аліментів у 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial