Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

31.10.2018 позивач ТОВ «ГОРИНЬ АГРО» звернулося до суду з позовом до [PERSON], ТОВ "АКРІС АГРО" про визнання договору оренди землі недійсним. В обґрунтування позову вказує на те, що в 2008 році між ТОВ «ГОРИНЬ АГРО» та [PERSON] укладено договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки строком на 10 років. Згодом відповідач у період чинності раніше укладеного договору уклала новий договір оренди цієї ж земельної ділянки з ТОВ "АКРІС АГРО". Вважає, що відповідач не мала права передачі належної їй земельної ділянки в оренду іншій юридичній особі, оскільки з урахуванням додатково укладеної угоди, таке право до 2028 року належало позивачу. В звязку з наведеним просить позов задовольнити та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ТОВ "АКРІС АГРО". В судове засідання представник позивача не зявилася, подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не зявився, надав заяву, відповідно до якої позов визнає. Представник відповідача ТОВ "АКРІС АГРО" проти задоволення позову заперечив з тих підстав, що долучені до позову документи не завірені належним чином, а тому не можуть бути доказом по справі. Оскільки позивачем не надано належних доказів, які б обґрунтовували заявлені позовні вимоги, тому просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Хоровецької сільської ради Славутського району від 30.03.2002 №2 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Хоровецької сільської ради (а.с.24). 25.01.2008 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» укладено договір оренд землі №792297, відповідно до якого Орендодавець ([PERSON]надає, а Орендар (ТОВ «Горинь Агро») приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,58 га, розташовану на території Хоровецької сільської ради строком на 10 років (а.с.20). Вказаний Договір 10.04.2008 був зареєстрований у встановленому законом порядку за №040876000004, що підтверджується листом міськрайонного управління Держгеокадастру в Славутському районі та м. Нетішині ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20.09.2018, згідно якого станом на 01.01.2013 земельна ділянка з кадастровим номером 6823988800:04:006:0004 дійсно перебувала в оренді ТОВ "Горинь Агро" (а.с.29, 30). Відповідно до додатково укладеної угоди від 01.03.2017 дію вказаного Договору продовжено до 24.01.2028 (а.с.19). Водночас як видно з дослідженої судом копії Договору оренди земельної ділянки від 02.03.2015, відповідач йому належну земельну ділянку з кадастровим номером 6823988800:04:006:0004 передала в платне користування строком на 10 років Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ "АКРІС АГРО", що також підтверджується Даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.09.2018 (а.с.30-32). Вважаючи, що правових підстав для передачі в оренду спірної земельної ділянки ТОВ "АКРІС АГРО" не було, позивач звернувся до суду. Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.215\~ЦК України підставою визнання недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст.203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 4 статті 124 ЗК України, передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до вимог ч.2 ст.792\~ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Статтею 24\~Закону України\~"Про\~оренду землі" передбачено, що орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Одночасне існування двох договорів оренди одної земельної ділянки та їх державна реєстрація суперечить вимогам Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що [PERSON], уклавши в 2008 році з ТОВ «Горинь Агро» договір оренди належної їй земельної ділянки, безпідставно, в 2015 році уклала договір оренди цієї ж земельної ділянки, передавши її в користування ТОВ "АКРІС АГРО". Крім того, суд враховує позицію [PERSON], висловлену в поданій до суду заяві, де вона позов визнає повністю. За таких обставин, суд вважає доведеними ті обставини, що оспорюваний правочин не відповідає вимогам ч.1 ст.203 ЦК України, а тому, на підставі ч. 1 ст.\~215\~ЦК\~України має бути визнаний недійсним. Доводи представника позивача про те, що немає підстав для задоволення позову оскільки долучені до позовної заяви копії документів не завірені належним чином суд до уваги не приймає, оскільки всі подані докази до позовної заяви прошиті та скріплені печаткою та підписом керівника ТОВ «Горинь Агро». Копія позовна заява з додатками направлені відповідачу та отримана ним 27.11.2018. Питання про стягнення судового збору вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved