Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" про відшкодування завданої залиттям квартири майнової шкоди в сумі 6 352,40 грн., та моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона проживає та зареєстрована в [ADDRESS], яка належить їй на праві приватної власності. Відповідач [PERSON], проживаюча поверхом вище, в квартирі № 44, в кінці липня 2014 року, внаслідок недбалого користування системою водопостачання, фактично несанкціонованого втручання у роботу опалювально-водопровідної системи, у зв'язку з проведенням ремонтних робіт, здійснила залиття її квартири. Зазначила, що 14 серпня 2014 року сталося повторне залиття. У зв'язку з неправомірними діями відповідача, їй було заподіяно майнову шкоду у розмірі 6 352,40 грн., а також завдано моральну шкоду, яка знайшла своє відображення у негативних емоціях та переживаннях, порушенні звичайного способу життя, необхідності додаткових зусиль для його нормалізації, внаслідок чого вона була змушена звертатися до лікарів та вживати заспокійливі лікарські засоби, так як її стан здоров'я помітно погіршився. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду вона оцінює у 10 000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона не погоджується з розміром відшкодування, посилаючись на наступне. З доданих позивачем актів від 02 лютого 2010 року, 16 лютого 2010 року, 02 березня 2010 року, 25 жовтня 2011 року вбачається, що окремі пошкодження квартири позивача виникли ще у 2010-2011 р.р., ще тоді коли вона не була власником квартири [ADDRESS]. З урахуванням того, що право власності на зазначене нерухоме майно виникло за нею 13 березня 2012 року, а тому до цієї дати вимоги позивача не підлягають відшкодуванню, так як не ґрунтуються на нормах закону, та є такими, що задоволенню не підлягають. Разом з тим, позивач пропустила строк позовної давності щодо вимог про відшкодування майнової шкоди за актами ЖРЕО № 402 від 02 лютого 2010 року, 16 лютого 2010 року, 02 березня 2010 року, 25 жовтня 2011 року. В процесі досудового вирішення спору між нею та позивачем, було здійснено огляд квартири [ADDRESS], та встановлено, що поточний ремонт у вказаній квартирі давно не проводився, а помешкання загалом є у досить занедбаному стані. Зазначила, що у період з 21 липня по 22 вересня 2014 року у її квартирі дійсно проводився ремонт, й вона допускає, що в процесі виконання майстрами ремонтних робіт оздобленню квартири позивача могли були завданні окремі пошкодження, але по-перше, її вина в цьому відсутня, так як вона не відповідає за збитки, завданні працівниками підрядника третім особам, а по-друге, вона не може погодитися із вартістю ремонтних робіт в наданому позивачем кошторисі, оскільки дана сума є завищеною та такою, що не відповідає реальній вартості таких робіт. Крім того, вона відмовляється відшкодовувати визначену позивачем вартість ремонту у грошовій формі. З Актів ЖРЕО - 402 від 04 серпня 2014 та 14 серпня 2014 року, не являється можливим встановити час виникнення зафіксованих у них слідів від затікання на кухні та у туалеті квартири позивача. Крім того, у Акті ЖРЕО № 402 від 14 серпня 2014 року встановлено наявність у квартирі позивача, а саме у житловій кімнаті на стелі тріщин вздовж стиків бетонних плит міжповерхового перекриття загальною довжиною до 6,5 м., в результаті чого пошкоджено клейове пофарбування стелі. В цьому ж акті зазначено зі слів мешканки - позивача, що вказані тріщини утворилися під час виконання ремонтних робіт в вище розташованій квартирі № 44, однак причини виникнення зазначених тріщин ґрунтуються тільки на словах позивачки, та не є підтвердженими іншими особами, а тому відсутні об'єктивні підстави, які давали б можливість вважати їх виникнення як результат проведення таких робіт. Зазначила, що у 2014 році пропонувала позивачу відшкодувати завданні квартирі, що належить їй на праві приватної власності, однак позивач не погодилася, так як бажала отримати грошове відшкодування. Також, заперечила проти задоволення вимоги щодо відшкодування витрат на послуги КП "Київжитлоспецексплуатація" по розробці кошторису у сумі 199,45 грн., з посиланням на те, що зазначена сума не є збитками, а вказані витрати не входять до судових витрат, а тому відшкодуванню не підлягають. Крім того, довідки, що свідчать про звернення позивача до лікаря-терапевта зі скаргами на остеоартроз правого колінного суглоба та остеохондроз, надані нею на обґрунтування обставини щодо задоволення позовної вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди, не можуть бути належним доказом, а позовна заява не містить посилання на те, якими доказами підтверджується завдання позивачеві моральної шкоди та з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір моральної шкоди. З наведених вище підстав відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [ADDRESS] в місті Києві належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що виникло на підставі договору Довічного утримання від 03 грудня 2004 року, та підтверджується Реєстраційним посвідченням № 021936, виданим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 21 серпня 2005 року. (а.с. 12-14) З Довідки Ф-3, виданої ЖРЕО - 402 від 10 жовтня 2014 року вбачається, що позивач дійсно зареєстрована і мешкає за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 10) Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13 березня 2012 року визначено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем квартири [ADDRESS], після померлої [INFO] року своєї матері [PERSON], [INFO]. (а.с. 90) Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така особа може бути звільнена від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 04 серпня 2014 року працівниками ЖРЕО-402 було складено акт про проведення обстеження квартири [ADDRESS] щодо його залиття з вище розташованої квартири № 44. В ході обстеження встановлено, що в зазначеній квартирі спостерігаються сліди від залиття у виді жовтих сухих плям. Причину залиття встановити не виявилося за можливе, оскільки мешканці квартири № 44 двері не відчиняють. (а.с. 18) З матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2014 року повторно працівниками ЖРЕО-402 було обстежено житлове приміщення позивача щодо його залиття з вище розташованої квартири № 44. В ході обстеження встановлено, що в квартирі [ADDRESS], а саме в кухні площею 8,9 кв. м., на стелі (матеріал оздоблення - клейкове пофарбування) та стіні (матеріал оздоблення - шпалери) спостерігаються сліди від залиття у виді жовтих мокрих плям. (а.с. 19) Актом складеним працівниками ЖРЕО-402 від 14 серпня 2014 року встановлено, що з вище розташованої квартири № 44 сталося повторне затікання. На момент обстеження в житловій кімнаті кв. 41 площею 19,3 кв. м. на стелі спостерігаються волосяні тріщини вздовж стиків бетонних плит міжповерхового перекриття загальною довжиною до 6,5 м., які, зі слів мешканки кв. 41 (позивача), утворилися під час виконання ремонтних робіт в вище розташованій кв. 44, в результаті чого пошкоджено клейове пофарбування на стелі. В приміщенні кухні площею 8,9 кв. м. мають місце характерні плями та патьоки жовто-коричневого кольору на стелі і стінах, шпалери на стінах втратили естетичний вигляд, місцями відшарувалися. Навколо стояка труби ЦО на стелі утворився отвір, який потребує герметизації. В туалеті площею 1,5 кв. м. на стелі спостерігаються жовті плями навколо стояків труб, пошкоджено клейове пофарбування стелі. На даний час затікання відсутнє. Ремонт в вищевказаній житловій кімнаті виконувався в 2012 році. При обстеженні вище розташованої кв. № 44 було встановлено, що сантехнічне обладнання знаходиться в задовільному робочому стані, в квартирі виконуються ремонтні роботи капітального характеру.(а.с. 20) З матеріалів справи вбачається, що на підставі акту обстеження від 14 серпня 2014 року працівниками ЖРЕО-402 20 серпня 2014 року було складено Дефектний акт, в якому встановлено об'єми робіт, їх найменування та витрати щодо ремонту кімнати, кухні, туалету квартири [ADDRESS]. (а.с. 21) Зі змісту видаткової накладної Ррз/03-0389493 від 01 вересня 2014 року вбачається, що в ТОВ "Епіцентр" було придбано товари для ремонту квартири на загальну суму 477,95 грн. (а.с. 22) Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України). Правовою підставою заявлених [PERSON] позовних вимог є норми ст.ст. 1166, 1167 ЦК України. Так, згідно з приписами ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1167 цього Кодексуморальна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини. Натомість в судовому засіданні відповідач підтвердила обставину того, що з 21 липня по 22 вересня 2014 року в її власній квартирі [ADDRESS] дійсно проводився ремонт, та допустила можливість того, що в процесі виконання майстрами ремонтних робіт, оздобленню квартири позивача могли бути завданні окремі пошкодження. Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки з боку відповідача. Так, свідок [PERSON], який здійснював нагляд за ремонтом в квартирі відповідача пояснив, що заливаючи підлогу, на кухні волога просочилася й потрапила через опалювальну трубу в квартиру позивача, внаслідок чого дійсно відбулося залиття даного помешкання. Про залиття квартири повідомили його підлеглі працівники, що здійснювали ремонтні роботи. В подальшому син відповідача просив вирішити питання з залиттям, однак після того як він з майстрами потрапив до квартири [ADDRESS], а саме в серпні 2014 року, їх не влаштував об'єм залиття, питання з приводу ремонту квартири вирішено так й не було. Пояснив, що плями від затоплення в момент огляду були майже сухі, оскільки після залиття пройшло вже декілька днів. Свідок з боку відповідача [PERSON] - чоловік відповідачки, в судовому засіданні пояснив, що в 2011-2012 р. р., здійснював ремонт в квартирі позивача, та відшкодовував завданні збитки позивачу, заподіянні залиттям, шляхом надання їй грошових коштів. Свідок [PERSON] - син відповідача, пояснив, що йому стало відомо про залиття квартири позивачки, й про те що такі дії були спричиненні у зв'язку з проникненням води від стяжки полу. Дані обставини йому відомі зі слів майстра ремонтних робіт [PERSON] Покази даних свідків з боку позивача, суд приймає до уваги, оскільки вони в повному обсязі узгоджуються з матеріалами справи та фактично визнаються відповідачем [PERSON] Отже, судом достовірно встановлено, що залиття відбулося з квартири відповідача, а причиною такого залиття є те, що власник квартири на підставі Договору про виконання ремонтно-оздоблювальних робіт від 21 липня 2014 року, здійснювала ремонт. Судом встановлено, що залиття в кінці липня 2014 року та 14 серпня 2014 року, сталося саме з квартири відповідача, дана обставина відповідачем не заперечувалася. Посилання відповідача на те, що вона не є винною за заподіяння збитків позивачеві, у зв'язку з спричиненням таких збитків саме працівниками підрядника, внаслідок здійснення ними неякісної роботи, суд не приймає до уваги, так як позивач наполягає на відшкодуванні шкоди саме з власника квартири, з якої сталося залиття. В силу статті 319 ЦК Українисаме відповідач має нести відповідальність. Твердження відповідача, з приводу того, що окремі пошкодження квартири позивачки [ADDRESS] в місті Києві, виникли ще у 2010-2011 р.р., а саме тоді коли вона не була власником квартири [ADDRESS], а тому до цієї дати вимоги позивача до неї не підлягають відшкодуванню, суд не приймає до уваги, так як дані обставини спростовуються наведеними позивачем доказами та показаннями свідків з боку відповідачки. З матеріалів справи вбачається, що за заявою позивача КП "Київжитлоспецексплуатація" розроблено кошторисну документацію на виконання ремонтно-будівельних робіт. Вартість послуг по розробці кошторисної документації складає 199,45 грн., у тому числі ПДВ - 33 грн. 24 коп. Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва, а саме витрати на ремонт квартири (після залиття) [ADDRESS] (згідно акту від 14.08.2014 року, та дефектного акту від 20.08.2014 року, складених та затверджених ЖРЕО - 402 м. Києва) складають 5 675,00 грн. (а.с. 27-28) Отже, з вищенаведеного вбачається, що розмір завданої відповідачем позивачу матеріальної шкоди складає 6 352,40 грн., з яких: 5 675,00 грн. - зведений кошторисний розрахунок ремонту квартири [ADDRESS], складений КП "Київжитлоспецексплуатація" від 19 вересня 2014 року; 199,45 грн. - вартість послуг по розробці кошторисної Документації згідно Акта № 19 та квитанції про сплату; 477,95 грн. - за придбанні будівельні матеріали, видаткова накладна 03-0389493 від 01 вересня 2014 року. Відповідач вважає, що вищевказаний розрахунок є сумнівним, із наведенням сум з завищенням, однак суд дійшов висновку, що грошова сума, яка підлягає відшкодуванню позивачеві у вищевказаному розмірі є достовірною та такою, що підлягає відшкодуванню зі сторони відповідача. Крім того, з клопотанням щодо призначення відповідної експертизи відповідач до суду не звертався. Відповідно до ст. 23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. По даній справі встановлено, що відповідач винна в залитті квартири позивача. Залиття квартири змушує позивача звертатися до різних установ для обстеження квартири для встановлення розміру заподіяної шкоди, за захистом своїх порушених прав. Все це завдало позивачу моральних страждань, що дає підстави суду для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди частково, в розмірі 500,00 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанцій судовий збір у розмірі 487,20 грн., а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial