Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договороміз наступних підстав : 25.07.2012р.,фізична особа-підприємець [PERSON] (далі -відповідач), шляхом підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (далі -Умови), що розміщені в мережі інтернет на сайті банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування та взяв на себе зобов'язання виконувати умови цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України ,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Стаття 634 ЦК України встановлює, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 2 ст. 639 ЦК України встановлено, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів ( суму від дня здійснення цього платежу, кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором ,кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту, банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта. Згідно п. 3.18.1.3. Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. Таким чином, свої зобов'язання за договором ,позивач виконав в повному обсязі, встановивши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 18500 грн. на поточний рахунок [NUMBER], що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів та випискою по вищевказаному рахунку. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України ,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до розділу Умов 3.18.4. ,яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня , клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом,з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуления дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі-"період, в який дебетове сальдо підлягає обнулению"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулению, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулению, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24.00% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулению. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулению, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулению, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 (сорок вісім)% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. Також відповідно до п. 3.18.4.4. Умов, клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту, відповідно до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України ,зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1050 та 1054 ЦК України, передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту кредитодавець має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати відсотків. Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого «Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до 3.18.5.1 Умов - при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п., п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п., п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п., п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором № б/н від 25.07.2012р. Відповідач станом на 15.12.2015р. має заборгованість в сумі 47 284,52 грн., яка складається з наступного: ●16 691,40 грн. - заборгованість за кредитом; ●13 269,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; ●2 553,74 грн. - заборгованість по комісії; ●14 769,56 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В ході моніторингу відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на інтернет-порталі Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/rreesearch) виявлений факт припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] 09.07.2014 року (№ запису: 22470060005001207). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статті 599-609 ЦК України не містять такої підстави припинення зобов'язання як припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, оскільки фактично фізична особа-боржник у зобов'язанні продовжує існувати. При несплаті виногороди ,відсотків у відповідні їм дати сплати,вони вважаються простроченими. Таким чином, зобов'язання [PERSON]., пов'язані із його припиненою підприємницькою діяльністю, не є припиненими в розумінні ст. 598 ЦК України. Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 01.03.2013р. "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" встановлено, що оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином,позивач вимушений звернутися до суду та просить суд : -стягнути з [PERSON], [INFO] ([ADDRESS]; ІПН: [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, місто Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ № 14360570, МФО № 305299) заборгованість за договором № б/н від 25.07.2012р., яка виникла станом на 15.12.2015р. в розмірі 47 284,52 грн., в т.ч. 16 691,40 грн. - заборгованість за кредитом; 13269,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 553,74 грн. -заборгованість по комісії; 14 769,56 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; -стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. У судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про підтримку позову та про розгляд справи за його відсутності та про заочний розгляд справи. Справу вирішено розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач не з*явився у судове засідання,про слухання справи був повідомлений належним чином , але відповідач суд не повідомив про причини неявки у судове засідання. Згідно довідки ,[PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS]. Судова повістка з повідомленням та копіями відповідних документів , була надіслана відповідачу за місцем його реєстрації,але були повернуті з позначкою « за вказаною адресою не проживає». Відповідно до ст.. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки разом із розпискою ,разом з копіями відповідних документів надсилається фізичним особам ,які не мають статус підприємців,- за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.У разі відсутності осіб,які брали участь у справі за такою адресою,вважається ,що судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив розглянути дану справу заочно-за відсутністю відповідача,позивач проти заочного розгляду не заперечує.. Позовні вимоги підтверджуються :заявою про відкриття рахунку/а.с.6/, витягом з Умов та Правил надання банківських послуг /а.с. 7-13/, довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів /а.с. 14/,випискою з рахунку/а.с. 15-23/, розрахунок заборгованості /а.с. 24-25/,свідоцтво про держреєстрацію ПП /а.с. 28/, інформація з ДПІ/а.с. 29/, правовстановлюючими документами /а.с.30-33/, платіжним дорученням про сплату судового збору /а.с.1/. Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України ,підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов"язанням є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов"язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно,виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача а виконання його обов"язку. Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідність зі ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлено однієї зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений тільки шляхом приєднання іншої сторони до запропонованого договору в цілому. Інша сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України, «зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином». Згідно зі ст. 1048 ЦК України - «відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення кредиту». Статтею 629 ЦК України передбачене, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положення статті 1050 Цивільного Кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.. 58 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] уклав кредитний договір,а саме договір приєднання, з позивачем ,він був ознайомлений та згодний з умовами надання банківських послуг та був згодний з тим, що його заява, разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами , складає між нию та банком договір про надання банківських послуг.Також було встановлено,що відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 3200 , який вподальшому тричі збільшувався до 14000грив,17500грив., 18500грив.Відповідач активно користувався кредитним лімітом банку , умови кредитного договору не виконув у зв*язку з чим виникла заборгованість , яку відповідач не погасив добровільно. Суд, з урахуванням у сукупності усіх доказів ,які є в матеріалах справи, приходить до висновку,що позовні вимоги позивача треба задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved