Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В судовому засіданні представники [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Дана квартира є двохкімнатною квартирою, яка знаходиться на 2 поверсі 16-типоверхового будинку. На 3 поверсі над квартирою позивача розташована квартира [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] 13.06.2017 року через прорив шлангу холодної води на кухні в квартирі [ADDRESS] трапилось залиття водою квартири [ADDRESS] . В наслідок залиття в квартирі №9 було частково пошкоджено стіни, стелі, меблі, килими, а також електромережу, яка була згодом вимкнена від загальної мережі, що встановлено актом ЖБК „Схід-6". Згідно висновку №171007-01 будівельно-технічного дослідження від 7.10.2017 року матеріальна шкода, яка завдана власнику квартири [ADDRESS] її залиттям, складає 204 112 грн. Власник квартири [ADDRESS] відмовляється сплачувати вказану суму, тому просять стягнути її у судовому порядку разом з 4 000 грн. вартості проведення експертного дослідження завданих збитків, 6 000 грн. моральної шкоди, яка полягає у психологічних переживаннях та моральних стражданнях завданих залиттям квартири, та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши, що дійсно в квартирі відповідача сталось вказане пошкодження, однак відповідач, запросивши спеціалістів, з`ясував, що вартість відновлення вказаних пошкоджень буде сягати 50 000 грн. Вказану суму він запропонував позивачу, але останній менше, ніж на 75 000 грн. не погоджувався. В задоволенні решти суми слід відмовити, на їх думку, оскільки моральна шкода не була обґрунтована позивачем як і її розмір, а вартість складання експертного висновку вони заперечують як здійснений з порушенням вимог чинного законодавства. Заслухавши відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як зазначає ч.1 та ч.2, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом п.8-9, ч.2, ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами встановив наступні факти та правовідносини. Як наголошує ч.1-2, ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Її представники не надали судові правоустановчих документів на квартиру, але вказана обставина не заперечувалась відповідачем та його представником. Відповідач [PERSON] з власником квартири [ADDRESS] на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Київським бюро технічної інвентаризації 9.01.1992 року за реєстровим №188/30104 (а.с.48), що підтверджується інвентарною справою вказаного державного органу (а.с.47-52). Квартира позивача [PERSON] є двохкімнатною квартирою загальною площею 51,2 м2, жилою площею 28,9 м2, яка знаходиться на 2 поверсі 16-типоверхового будинку, що підтверджується висновком експерта (а.с.87, зворот. бік). На 3 поверсі над квартирою позивача розташована квартира [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] , яка також є двохкімнатною квартирою загальною площею 51,2 м2, жилою площею 29,0 м2, про що йдеться у копії технічного паспорту квартири (а.с.50-52). Вказані обставини не заперечували сторони по справі та їх представники, тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. 13.06.2017 року комісією ЖБК „Схід-6" був складений акт про те, що 13.06.2017 року через прорив шлангу холодної води на кухні в квартирі [ADDRESS] трапилось залиття холодною водою квартири [ADDRESS] . В наслідок залиття в квартирі [ADDRESS] було пошкоджено стіни, стелі, меблі, килими, а також електромережу, яка була згодом вимкнена від загальної мережі. Даний акт був затверджений головою ЖБК „Схід-6" Мазюком Л.М. (а.с.8). Аналогічного змісту пошкодження в квартирі позивача були викладені у відповіді того ж голови ЖБК „Схід-6" [PERSON] на адвокатський запит (а.с.53). Таким чином, винність відповідача як власника квартири, в якій стався прорив шлангу холодної води на кухні, внаслідок чого відбулось залиття квартири позивача, повністю доведено в суді і не викликає сумніву, що не заперечував і сам відповідач у судовому засіданні. Згідно п.1, ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1594/19-43 від 29.01.2020 року, виконаною Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, розмір майнової шкоди, завданої власнику квартири [ADDRESS] внаслідок залиття рідиною конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів в приміщеннях квартири з вище розташованих приміщень будинку, складає 111 937 грн. (а.с.86-102). Саме такий розмір матеріальної шкоди суд приймає за основу рішення, оскільки він здійснений на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи. За змістом ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Як роз`яснює п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Підпункт 4, п.2 цієї ж Постанови наголошує, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Суд не може покласти в основу рішення висновок №171007-01 будівельно-технічного дослідження від 7.10.2017 року, наданий позивачем, де зазначено, що матеріальна шкода, яка завдана власнику квартири [ADDRESS] її залиттям, складає 204 112 грн., оскільки він не є експертним дослідженням, так як виконаний особою без підтвердження кваліфікації судового експерта, інженером-будівельником, в ньому не зазначені розмірі та обсяг пошкодженого майна, відсутня підсумкова відомість ресурсів до локального кошторису, що унеможливлює перевірку вартості будівельних матеріалів та виробів, яка була прийнята виконавцем під час складання кошторису. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки винність саме відповідача [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] як власнику квартири [ADDRESS] , знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме прорив шлангу холодної води на кухні в квартирі [ADDRESS] призвів до залиття та пошкодження приміщень квартири позивача, і між неправомірними діями відповідача і нанесеною матеріальною шкодою позивачу є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок, при цьому суд приймає визнання цієї частини позову відповідачем та його представником, тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 111 937 грн., встановленої висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1594/19-43 від 29.01.2020 року, необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача вказану вартість матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. В задоволенні решти розміру матеріальної шкоди необхідно відмовити, оскільки суд не може покласти в основу рішення зміст висновку №171007-01 будівельно-технічного дослідження від 7.10.2017 року, наданий позивачем, за описаних вище підстав. За таких обставин не підлягає і задоволенню вимога позивача про стягнення вартості складеного висновку в розмірі 4000 грн., сплаченого позивачем і наданого його разом з позовною заявою. У відповідності до ч.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Як зазначає п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Окільки позивач [PERSON] внаслідок залиття її квартири отримала психологічні страждання та моральні переживання, що є природно зрозумілим у даному випадку, виходячи з обсягу та розміру пошкодженого майна, що зазначено в акті від 13.06.2017 року (а.с.8), а також у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1594/19-43 від 29.01.2020 року (а.с.86-102), тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь даного позивача 6 000 грн. моральної шкоди, що відповідає вимогам розумності і справедливості в порядку ч.3, ст.23 ЦК України. Згідно ст.133; 141 ЦПК України суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1 119 грн. 37 коп. судового збору щодо задоволених позовних вимог майнового характеру, 640 грн. судового збору щодо задоволених позовних вимог немайнового характеру, що відповідає пропорційно задоволеним позовним вимогам майнового та немайнового характеру.

Outcome: partial