Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району про визнання права на майновий пай в колишньому КСП імені Гоголя в розмірі 17548,00 грн. в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON]. У позові посилається на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Остання за життя працювала в Колективному сільськогосподарському підприємстві імені Гоголя і мала частку пайового фонду цього КСП, що було затверджено зборами співвласників. Згідно довідки Великосорочинської сільської ради [PERSON] мала право на частку пайового фонду майна КСП імені Гоголя в розмірі 17548,00 грн., що становить 0,1724 відсотка, в тім числі обігові засоби 1498,00 грн. Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства [PERSON] за життя не отримувала. В зв'язку цим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину і він звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач Великосорочинська сільська рада Миргородського району в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву в якій проти позову не заперечувала, просила справу розглянути у відсутність її представника (а.с. 25). Третя особа Аграрне орендно-приватне підприємство «Великосорочинське» в судове засідання свого представника не направило, до суду подало заяву в якій просило справу розглянути у відсутність його представника (а.с. 26). Суд, заслухавши пояснення позивача дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 13, 16). Остання за життя працювала в Колективному сільськогосподарському підприємстві імені Гоголя і мала право на частку пайового фонду майна цього КСП, що було затверджено зборами співвласників 15 лютого 1996 року та підтверджується довідкою Великосорочинської сільської ради від 09.02.2015р. (а.с.7) згідно якої частка [PERSON] визначена в розмірі 17548,00 грн., що становить 0,1724 відсотків в тому числі обігові засоби 1498,00 грн. Згідно довідки АОПП «Великосорочинське» воно є правонаступником КСП ім. Гоголя (а.с.6). [PERSON] у встановленому законом порядку залишила заповіт від 28 жовтня 2005 року, згідно якого все своє майно вона заповідала сину - [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Великосорочинської сільської ради Миргородського району на момент смерті [PERSON] разом з нею проживав та був зареєстрований за однією адресою її син [PERSON] - позивач по справі (а.с. 5), отже відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України він прийняв спадщину за заповітом. Позивач, як єдиний спадкоємець, отримав свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна (а.с. 10-12), але державний нотаріус О.Ю.Бобир відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на частку пайового фонду майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім.Гоголя, що знаходиться в с.Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майновий пай (а.с. 9). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи "майна" за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини "майном" в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує майнове право спадкодавця, перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку суд вважає за необхідне визнати за ним право на частку пайового фонду майна колишнього КСП ім.Гоголя (с. В.Сорочинці Миргородського району) в порядку спадкування після смерті [PERSON]

Outcome: approved