Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, згідно якого просив визнати зобов`язання [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №11365339000 від 27 червня 2008 року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] виконаним, а Іпотечний договір від 27 червня 2008 р., укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] - припиненим. Після збільшення позовних вимог просив визнати зобов`язання [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №11365339000 від 27 червня 2008 року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] виконаним, а Іпотечний договір від 27 червня 2008 року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] припиненим. Стягнути з ПАТ «Укрсиббанк» на користь [PERSON] компенсацію вартості двокімнатної квартири загальної площі 46,3 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка складає 935950,69 (дев`ятсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 69 коп.), що еквівалентно 35774 (тридцять п`ять тисяч сімсот сімдесят чотири) доларів США. Стягнути з ПАТ «Укрсиббанк» на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 8117,38 доларів США (у тому числі станом на 10.02.2010 року в сумі 1997,81 доларів США та станом на 10.03.2010 року в сумі 6119,57 дол. США), та за сплатою процентів станом на 10.02.2010 року в сумі 21,75 дол. США, в загальній сумі 8139,13 (вісім тисяч сто тридцять дев`ять, 13) доларів США. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 червня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір споживчого кредиту №11365339000, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 81600,00 (Вісімдесят одна тисяча шістсот доларів США 00 цнт.), що дорівнює еквіваленту 395735,52 (Триста дев`яносто п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять грн. 52 коп.) гривень які зобов`язувався повернути до 26.06.2037 р. або достроково зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між АКІБ «Укрсиббанк» та Позивачем було укладено Іпотечний договір від 27 червня 2008 року, яким забезпечувалось виконання грошових зобов`язань за споживчим кредитом. Предметом іпотеки за даним договором є нерухоме майно, а саме квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Кредит носив споживчий характер, згідно п. 1.4. кредитного договору, кредит надавався Позичальнику для його особистих потреб, а саме: на придбання 2-х кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позичальником було виконано зобов`язання у повному обсязі шляхом сплати всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом у 2010 р. 10.03.2010 р. було проведено останній платіж, тобто за 1 рік і 9 місяців [PERSON] через касу банку з отриманням відповідних оригіналів квитанцій було сплачено АКІБ «Укрсиббанк»102 139 (сто дві тисячі сто тридцять дев`ять) доларів США, тобто повністю виплачено всю суму кредиту та процентів за його користування. Таким чином, Позивачем було повністю виконано всі умови Договору про надання споживчого кредиту № 11365339000 від 27 червня 2008 року. 8 грудня 2011 року право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №11365339000 від 27.06.2008 р. та Іпотечним договором від 27.06.2008 р. ПАТ «Укрсиббанк», як правонаступник АКІБ «Укрсиббанк», передав ПАТ «Дельтабанк». Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. З боку Банка ніяких повідомлень зроблено не було, а також договір відступлення права вимоги від ПАТ «Укрсиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» за вказаними вище договорами не був нотаріально посвідчений, а був оформлений як Додаток, що суперечить діючому законодавству. Позивачем було отримано Висновок експерта №128 від 12.09.2018 року судової економічної експертизи за матеріалами цивільної справи №522/92/14-ц, даний висновок долучено до матеріалів справи № 522/5937/18-ц. Згідно Висновку експерту № 128, відповідно до наданих експерту на дослідження первинних касових облікових документів за період з 07.07.2008 по 10.03.2010 за матеріалами справи №501/2443/15-ц, підтверджується документально розмір внесених грошових коштів [PERSON] в рахунок погашення зобов`язань за кредитним договором №11365339000 від 27.06.2008 укладеного з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в сумі 102142 доларів США. При співставленні даних первинних облікових касових документів з даними Виписки за кредитним договором відділеня №786 АТ «УкрСиббанк» за період з 27.06.2008 по 26.12.2011 дослідженням визначено, що банком в обліковому регістрі по руху коштів за кредитним договором №11365339000 від 27.06.2008 р. не відображено суми отриманих коштів на погашення зобов`язань за кредитним договором від [PERSON] за первинними платіжними касовими документами - квитанціями в розмірі 102142 доларів США. Експертом визначено, що сума заборгованості [PERSON] перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» за кредитним договором №11365339000 від 27.06.2008 станом на 08.11.2013 в сумі 135551, 28 доларів США, у тому числі за сумою кредиту в розмірі 79484, 94 доларів США та за відсотками в сумі 56066, 34 доларів США, за наданими на дослідження документами не підтверджується у повному обсязі. Згідно дослідження експерта «за період з 27.06.2008 по 10.03.2010 [PERSON] здійснено платежів в сумі 102142 доларів США за рахунок яких повернуто кредит в сумі 81600 долар США та відповідно до умов пункту 5.3 кредитного договору №11365339000 від 27.06.2008 сплачені проценти за користування кредитними коштами в сумі 13202 доларів США та за залишком несвоєчасно сплачених процентів розрахованих у подвійній відсотковій ставці на період платежу на 10.10.2008 в сумі 1156,32 доларів США, 10.12.2008 в сумі 856,49 доларів США, та на 10.03.2009 в сумі 102,96 доларів США. Відповідач заперечував проти позову, посилався на те, що надані Позивачем квитанції не відповідають вимогам законодавства щодо допустимості і достовірності, а тому сплачена сума на погашення кредиту не доведена. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2019 року підготовче провадження по справі закрито. 15 липня 2020 року в судовому засіданні від представника Публічного акціонерного товариства „Укрсиббанк надійшло клопотання про призначення по справі комплексної судово-технічної експертизи на вирішення якої поставити наступні питання: - Чи виконано підпис від імені [PERSON] у квитанції № 12 від 08 серпня 2008 року, квитанції № 15 від 12 серпня 2008 року, квитанції № 18 від 02 вересня 2008 року, квитанції № 21 від 10 грудня 2008 року, квитанції № 25 від 09 січня 2009 року, квитанція № 25 від 10 березня 2009 року, квитанція № 26 від 10 квітня 2009 року, квитанція № 26 від 15 квітня 2009 року, квитанція №21 від 24 квітня 2009 року, квитанція № 27 від 12 травня 2009 року, квитанція № 28 від 10 червня 2009 року, квитанція № 29 від 10 липня 2009 року, квитанція № 30 від 12 серпня 2009 року, квитанція № 31 від 10 вересня 2009 року, квитанція № 32 від 10 листопада 2009 року, квитанція № 33 від 10 грудня 2009 року, квитанція № 34 від 11 січня 2010 року, квитанція № 35 від 10 лютого 2010 року [PERSON] , чи іншою особою? - Чи співпадають дати створення квитанції № 12 від 08 серпня 2008 року, квитанції № 15 від 12 серпня 2008 року, квитанції № 18 від 02 вересня 2008 року, квитанції № 21 від 10 грудня 2008 року, квитанції № 25 від 09 січня 2009 року, квитанції № 25 від 10 березня 2009 року, квитанції № 26 від 10 квітня 2009 року, квитанції № 26 від 15 квіті 2009 року, квитанції №21 від 24 квітня 2009 року, квитанції № 27 від 12 травня 2009 рок квитанції № 28 від 10 червня 2009 року, квитанції № 29 від 10 липня 2009 року, квитанції № 30 від 12 серпня 2009 року, квитанції № 31 від 10 вересня 2009 року, квитанції № 32 від 10 листопада 2009 року, квитанції № 33 від 10 грудня 2009 року, квитанції № 34 від 11 січня 2010 року, квитанції № 35 від 10 лютого 2010 року, квитанції № 36 від 10 березня 2010 року зазначеним датам в квитанціях? - Чи здійснено відбиток печатки в квитанції № 12від 08серпня 2008 року,квитанції №15 від 12 серпня 2008 року, квитанції №18 від 02 вересня 2008 року, квитанції № 21 від 10 грудня 2008 року, квитанції №25 від 09 січня 2009 року, квитанції № 25 від 10 березня 2009 року, квитанції №26 від 10 квітня 2009 року, квитанції №26 від 15 квітня 2009 року, квитанції №21від 24 квітня 2009 року, квитанції №27 від 12 травня 2009 року, квитанції №28 від 10 червня 2009 року, квитанції №29 від 10 липня 2009 року, квитанції №30 від 12 серпня 2009 року, квитанції №31 від 10 вересня 2009 року, квитанції №32 від 10 листопада 2009 року, квитанції №33 від 10 грудня 2009 року, квитанції №34 від 11січня 2010 року, квитанції №35 від 10 лютого 2010 року, квитанції №36 від 10 березня 2010 року печаткою «приходня касса №1», зразки якої надано в якості порівняльних? - Чи віддруковано текст представлених на експертизу квитанції № 34 від 11 січня 2010 року, квитанції № 35 від 10 лютого 2010 року, квитанції № 36 від 10 березня 2010 року в порівнянні до касових документів дня відділення № 47 від 11 січня 2010 року, 10 ого 2010 року, 10 березня 2010 року на одному друкарському пристрої? - Чи з одного набору (одного стереотипу, одним кліше) надруковані дані в квитанції № 34 від 11 січня 2010 року, квитанції № 35 від 10 лютого 2010 року, квитанції .№ 36 від 10 березня 2010 року в порівнянні до касових документів дня відділення № 47 від 11 січня 2010 року, 10 лютого 2010 року, 10 березня 2010 року? Проведення експертизи доручити судовим експертам Харківському науково-дослідницькому інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (ХНІСЕ), що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Золочівська, 8а. Ухвалою суду від 15 липня 2020 року клопотання представника Публічного акціонерного товариства „Укрсиббанк про призначення комплексної судово-технічної експертизи було задоволено. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 16 вересня 2020 року зазначена цивільна справа повернута з Харківського науково-дослідницького інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса разом з клопотанням № 15178 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-технічної експертизи. Однак Відповідачем витребувані матеріали надані не були. Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року провадження прийнято та відновлено. В судове засідання представник позивача не з`явилась, була сповіщена належним чином. Неодноразово позовні вимоги підтримувала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився. Третя особа про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. Суд звертає увагу, що після повернення справи з експертної установи та відновлення провадження справа призначалась до розгляду на 03.11.2020 р., 02.12.2020 р., 20.01.2021 р. Однак, заявою від 03.11.2020 року представник АТ "Укрсиббанк" просив відкласти розгляд справи на іншу дату, заявою від 01.12.2020 року представник АТ "Укрсиббанк" просив відкласти розгляд справи на іншу дату, заявою від 19.01.2021 року представник АТ "Укрсиббанк" втретє поспіль просив відкласти розгляд справи на іншу дату. Добросовісна поведінка кожної сторони в процесі забезпечує нормальну діяльність суду та всіх осіб, що беруть участь у процесі, з`ясування матеріальної (об`єктивної) істини у кожній справі й одночасно з цим гарантує можливість здійснення процесуальних прав іншою стороною, забезпечує її інтерес щодо швидкого та правильного розгляду справи. Проте під час розгляду даної цивільної справи представники позивача та відповідача неодноразово звертались до суду з заявами про відкладення судового засідання. Відкладення розгляду справи першочергово має на меті забезпечення реалізації принципу змагальності та гарантування доступності правосуддя. Проте в той же час занадто тривале відкладення розгляду справи призводить до затягування цивільного процесу і є перешкодою певною мірою й у доступі до суду, що є неприпустимим. Суд вважає що у відповідача було достатньо часу для виконання клопотання експерта. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір споживчого кредиту №11365339000, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 81600,00 (Вісімдесят одна тисяча шістсот доларів США 00 цнт.), що дорівнює еквіваленту 395735,52 (Триста дев`яносто п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять грн. 52 коп.) гривень які зобов`язувався повернути до 26.06.2037 р. або достроково зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між АКІБ «Укрсиббанк» та Позивачем було укладено Іпотечний договір від 27 червня 2008 року, яким забезпечувалось виконання грошових зобов`язань за споживчим кредитом. Предметом іпотеки за даним договором є нерухоме майно, а саме квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Кредит носив споживчий характер, тому як згідно п. 1.4. кредитного договору, кредит надавався Позичальнику для його особистих потреб, а саме: на придбання 2-х кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позичальником було виконано зобов`язання у повному обсязі шляхом сплати всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом у 2010 р. Судом оглянуті оригінали відповідних платіжних квитанцій оформлених банком на прийняття грошей у відділені банку. Сумніви представників банку, що платіжні квитанції не були оформлені в банку не спростовані належними та допустимими доказами. З наданих квитанцій (копії в матеріалах справи) слідує, що 10.03.2010 р. було проведено останній платіж, і таким чином за 1 рік і 9 місяців [PERSON] було сплачено АКІБ «Укрсиббанк»102 139 (сто дві тисячі сто тридцять дев`ять) доларів США, тобто повністю виплачено всю суму кредиту та процентів за його користування. Таким чином, Позивачем було повністю виконано всі умови Договору про надання споживчого кредиту № 11365339000 від 27 червня 2008 року. На підтвердження сплати грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором до суду було надано копії квитанцій. Згідно Висновку експерту № 128, відповідно до наданих експерту на дослідження первинних касових облікових документів за період з 07.07.2008 по 10.03.2010 за матеріалами справи № 501/2443/15-ц, підтверджується документально розмір внесених грошових коштів [PERSON] в рахунок погашення зобов`язань за кредитним договором №11365339000 від 27.06.2008 укладеного з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в сумі 102142 доларів США. При співставленні даних первинних облікових касових документів з даними Виписки за кредитним договором відділення №786 АТ «УкрСиббанк» за період з 27.06.2008 по 26.12.2011 дослідженням визначено, що банком в обліковому регістрі по руху коштів за кредитним договором №11365339000 від 27.06.2008 р. не відображено суми отриманих коштів на погашення зобов`язань за кредитним договором від [PERSON] за первинними платіжними касовими документами - квитанціями в розмірі 102142 доларів США. Експертом визначено, що сума заборгованості [PERSON] перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» за кредитним договором №11365339000 від 27.06.2008 станом на 08.11.2013 в сумі 135551, 28 доларів США, у тому числі за сумою кредиту в розмірі 79484, 94 доларів США та за відсотками в сумі 56066, 34 доларів США, за наданими на дослідження документами не підтверджується у повному обсязі. Згідно дослідження експерта «за період з 27.06.2008 по 10.03.2010 [PERSON] здійснено платежів в сумі 102142 доларів США за рахунок яких повернуто кредит в сумі 81600 долар США та відповідно до умов пункту 5.3 кредитного договору №11365339000 від 27.06.2008 сплачені проценти за користування кредитними коштами в сумі 13202 доларів США та за залишком несвоєчасно сплачених процентів розрахованих у подвійній відсотковій ставці на період платежу на 10.10.2008 в сумі 1156,32 доларів США, 10.12.2008 в сумі 856,49 доларів США, та на 10.03.2009 в сумі 102,96 доларів США. Як вбачається із розрахунку за дослідженням наданих документів, відповідно до умов кредитного договору № 11365339000 від 27.06.2008 року, [PERSON] , здійснені платежі станом на 11.01.2010 року у більшому розмірі з погашення кредиту в сумі 8117 (вісім тисяч сто сімнадцять) доларів США 38 центів, у тому числі станом на 10.02.2010 року в сумі 1997 (тисяча дев`ятсот дев`яносто сім) долара США 81 цента та за сплатою процентів станом на 10.03.2010 року в сумі 21,75 долларів США. Разом сума безпідставної переплати позивачем на користь банку складає 8139,13 дол. США. Висновки судової експертизи не спростовані відповідачем. 8 грудня 2011 року право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №11365339000 від 27.06.2008 р. та Іпотечним договором від 27.06.2008 р. ПАТ «Укрсиббанк», як правонаступник АКІБ «Укрсиббанк», передав ПАТ «Дельтабанк». Згідно статті 24 ЗУ «Про іпотеку» Відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно з п. 3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що з боку Дельта Банку ніяких повідомлень [PERSON] зроблено не було, а також договір відступлення права вимоги від ПАТ «Укрсиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» за вказаними вище договорами не був нотаріально посвідчений, а був оформлений як Додаток, що суперечить діючому законодавству. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2014 року було звернено стягнення на предмет іпотеки, квартиру [ADDRESS] шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на квартиру [ADDRESS] . На підставі даного рішення суду квартира [ADDRESS] було реалізовано шляхом проведення торгів. Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2018 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2017 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.11.2018 року, право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2018 року перейшло до [PERSON] . Таким чином, [PERSON] було виплачено у повному обсязі заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 113653390000 від 27.06.2008, проте 08.10.2014 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , а згодом відчужено третім особам. Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608та 609ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Також стягенню з відповідача підлягають 8139,13 дол. США, які безпідставно отримані банком. Відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у ст. 593 ЦК України. Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньо правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності із ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Оскільки [PERSON] виконав зобов`язання перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 113653390000 від 27.06.2008, але втратив власність на заставне майно з підстав його продажу третім особам, у Відповідача з моменту продажу квартири виникло зобов`язання перед Позивачем щодо повернення вартості зазначеної квартири. Відповідно до Звіту незалежної оцінки майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , визначена вартість двокімнатної квартири загальною площею 46,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 935 950 (дев`ятсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 69 коп., що еквівалентно 35 774 (тридцять п`ять тисяч сімсот сімдесят чотири доларів США за курсом НБУ на 15.05.2019 року. Вартість квартири не спростована АКІБ "Укрсиббанк". Також стягенню з відповідача підлягають 8139,13 дол. США, яка безпідставно отриманні банком. Відповідно до п. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. На підставі викладених обставин суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] про захист порушеного права шляхом визнання зобов`язання за кредитним договором виконаним, а договору іпотеки припиненим та стягнення безпідставно набутих коштів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved