Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" 20.07.2016 року звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМІН АГРО"\~про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 06.08.2013 р. між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮМІН АГРО" (далі - Позичальник) було укладено договір № DNHILOR04003 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії (надалі - Договір). Відповідно до п. А.2 укладеного договору, та з урахуванням внесених до Договору змін 04.10.2013 року, 19.12.2013 року, 21.02.2014 року, 29.04.2014 року, 14.08.2014 року, 26.11.2014 року та 26.10.2015 року, Позивач надав Позичальнику кредитний ліміт у розмірі 3 150 125,00 [Долар США] з відсотковою ставкою відповідно до пп. А.6, А.7 Договору та строком виконання зобов'язань (терміном повернення кредиту) відповідно до приписів п.А.3 Договору. Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав в повному обсязі. Порядок розрахунків проводиться згідно з п. 4 Договору, яким затверджений порядок розрахунків. Відповідно до п. 4.1 Договору, за користування кредитом у період з дати списання коштів з відповідного позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього Договору. У випадку встановлення Банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього Договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки. Відповідно до п. 4.2 Договору та ст. 212 ЦК України у випадку порушення Позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору, Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього Договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов Договору, встановленого п. А.3 цього Договору). Відповідно до п. 5.1 Договору, у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 цього Договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього Договору, Позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації Банком права, передбаченого п. А.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього Договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит наданий в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті за курсами НБУ на дату сплати. Сторони узгодили , що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд Банку зменшений. В разі зменшення Банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті Договору, Банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, повідомляє Позичальника узгодженими Сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими Сторонами способами телекомунікацій є: Відповідне повідомлення, ПЗ Приват24, СМС-повідомлення. При цьому, додаткові узгодження Сторін не потрібні. У порушення зазначених норм закону та умов Договору Позичальник зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості. Зобовязання за вказаним Договором забезпечено договором поруки №DNH1LOK04003/DP1 від 06.08.2013 року (далі - Договір поруки), укладеним з поручителем [PERSON] (Відповідач), в забезпечення виконання Позичальником зобовязань за Кредитними договором №DNH1LOK04003. Згідно п. 1.1 Договору поруки, предметом договору є надання поруки Відповідачем перед Банком, за виконання ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮМІН АГРО" всіх своїх обовязків за Договором №DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року. Крім того, п. 1.1 Договору поруки передбачено, що у тому випадку коли під час виконання Кредитного договору зобов'язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за кредитним договором в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні. Претензія, що була направлена на адресу Відповідача та Позичальника була залишена без задоволення. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Позичальник станом на 06.07.2016 року має заборгованість - 2865493,82 [Долар США], що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 06.07.2016 року (24,845936 грн. за 1 долл. США) становить 71195876,06 грн, та яка складається з наступного: 1531842,29 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 484236,45 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 849415,08 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Враховуючи те, що право вибору способу судового захисту належить виключно Позивачу, про що роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, Позивач вважає за необхідне захистити свої порушені права шляхом стягення з Відповідача відсотків за користування кредитом Позичальником, які були нараховані з 24.06.2016 року по 06.07.2016 року у розмірі 13259,91 долар США. Позивач звертає увагу, що діюче законодавство не зобов'язує кредитора вимагати від боржника повернення обов'язково повної суми заборгованості. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати повернення всього боргу або будь-яку його частину. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 13259,91 [Долар США], що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 06.07.2016 року (24,845936 грн. за 1 дол. США) становить 329454,88 грн. 09.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМІН АГРО" про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що волевиявлення Позивача при укладенні Договору поруки № DNH1LOK04003/DP1 від 06.08.2013 р. не було вільним і не відповідало його внутрішній волі. Позивач не приймав рішення про вибір банку та не вступав з ним в договірні відносини з власної ініціативи, користуючись непроінформованістю Позивача, Відповідач не надав інформацію щодо загальної вартості кредиту, щодо розмірів тих чи інших платежів та базу їх обрахування, не роз'яснив останньому ні правового змісту ані укладання договору поруки, ані правових наслідків укладення такого договору, маючи протизаконну мету - максимально ускладнити або взагалі зробити неможливим повноцінний захист Позивачем своїх прав споживача, таким чином правочин вчинений з використанням нечесної підприємницької практики зі сторони банку. Відповідачем були порушені права Позивача як споживача банківських послуг, передбачені нормами Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: ч. 2 ст. 19 - відносно недобросовісної підприємницької практики, що виразилася у введенні в оману шляхом умовчання про сенс і наслідки укладення договору поруки, а саме взяття Позивачем зобовязання поручителя перед Відповідачем солідарно відповідати за виконання ТОВ «ЮМІН АГРО» зобовязань за Договором № DNH1LOK04003 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії від 06.08.2013 р., укладеною із Відповідачем. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється, якщо кредитор, в даному випадку ТОВ «ЮМІН АГРО», протягом 6 (шести) місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 Цивільного кодексу України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Так, кінцевим терміном повернення кредиту є 05.08.2014 року. Договором поруки також встановлений кінцевий термін повернення кредиту 05.08.2014 р., таким чином, шестимісячний строк звернення до Поручителя, а саме до Позивача за зустрічним позовом, з вимогою про сплату за договором поруки закінчився 05.02.2015 року. Позивачем не було отримано вимоги ані в зазначений строк, ані навіть після цього. Крім того Договором № 2 від 19.12.2013 р. про внесення змін до Договору № DNH1LOK04003 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії, укладеним між Відповідачем та Третьою особою, збільшено як розмір самого тіла кредиту, так і період, за який нараховуються проценти, що беззаперечно свідчить про збільшення обсягу основного зобовязання. Крім того, після укладення даного Договору між Відповідачем та Третьою особою укладалися декілька Договорів про внесення змін, якими змінювався в тому числі розмір тіла кредиту. На примірниках всіх зазначених договорів відсутні будь-які відмітки про те, що їх укладення погоджене з Поручителем, а саме Позивачем за зустрічним позовом. Крім того, Договором поруки встановлено, що зміни і доповнення до нього вносяться тільки за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Так, Позивачем не було надано свою згоду на внесення змін до кредитного договору, якими збільшено обсяг основного зобовязання. За таких обставин, в силу вимог ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука є припиненою у звязку зі збільшенням обсягу відповідальності поручителя без її згоди. Просили визнати припиненим договір поруки № DNH1LOK04003/DP1 від 06.08.2013 року укладений між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] з 05.02.2015 року. Ухвалою судді від 09.03.2017 року провадження за зустрічним позовом було відкрито та обєднано розгляд зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підтримав в повному обсязі, спираючись на доводи поданої позовної заяви та суду пояснив, що кредитний договір та договір поруки були укладені одночасно. Окрім договору поруки інші договори не укладалися, лише неодноразово вносилися зміни до кредитного договору, останні зміни вносилися 26.10.2015 року. Один основний кредитний договір і до нього шість додаткових договорів. Сторона по договору ТОВ "ЮМІН АГРО". Проти задоволення зустрічного позову заперечував повному обсязі, посилаючись на те що, відповідача ніхто не змушував укладати договір поруки, він мав право ознайомитися з ним в повному обсязі і вразі своєї незгоди не укладати його. Також банк має право звернутися до поручителя і змінити термін зміни погашення кредиту. Банком направлялися претензії як основному боржнику так і поручителю, належним чином банк виконав цю умову. Посилання на Закон України "Про захист прав споживачів" є безпідставним, так як банк розяснював сторонам умови договору і сторони ознайомлювалися з ними. До цього часу ніхто з сторін до банку з претензіями не звертався, а тільки після звернення банку до суду стали заперечувати. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не визнала в повному обсязі та суду пояснила, що позовні вимоги не визнає, в зв'язку з тим, що стороною в договорі є третя особа - ТОВ "ЮМІН АГРО". Відповідач у даній справі не знає як відбувалися взаємовідносини між банком та ТОВ "ЮМІН АГРО", не може самостійно розрахувати штрафні санкції. Договір поруки не покриває всієї заборгованості по кредитному договору. Окрім договору поруки [PERSON] не підписував інших договорів. Не заперечує, що на договорі поруки стоїть підпис [PERSON] Зустрічний позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на його доводи, суду пояснила, що договір поруки був укладений лише 06.08.2013 року де був зазначений ліміт і термін погашення заборгованості. Поручителем не було отримано жодної вимоги про сплату за договором поруки. Додаткові договори які були укладені про кредитному договору змінювали ліміт відповідальності, змінювався термін повернення кредиту, змінювалася процентна ставка. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні докази вважає, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлене наступне: Згідно копії кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надало ТОВ "ЮМІН АГРО" грошові кошти (кредит) у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Ліміт договору: 1575125,00 доларів США 00 центів, в тому числі на наступні цілі: 1500000,00 доларів США 00 центів на закупівлю сировини з метою перепродажу за діючими контрактами; 75125,00 доларів США 00 центів на сплату судових витрат, передбачених п.п.2.2.16, 2.3.13, 5.8 цього договору, кінцевий термін повернення кредиту 05.08.2014; - плата за користування кредитом 13 % річних. Умовами даного кредитного договору були передбачені наступні істотні його умови, а саме: предмет договору, права та обовязки сторін, забезпечення зобовязань позичальника, порядок розрахунків, відповідальність сторін, термін дії договору та порядок зміни умов договору, інші умови договору. Договір має підписи і печатки сторін. (а.с. 8-11). Згідно копії додаткового договору про внесення змін №1 до кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 укладеного 04.10.2013 року. В даному договорі внесено зміни до п. А.5, п. 1.1, п.п.2.4.2 п.2.4., п.4.1, п.4.10 кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013. Розділом ІІІ договору передбачено наступне: цей договір про внесення змін №1 від 04.10.2013 року є невід'ємною частиною кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року, вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами, та підписано із використанням електронного цифрового підпису в порядку, передбаченому Законами України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис", а також на підставі Угоди про використання електронного цифрового підпису від 04.10.2013 року, підписаного між позичальником та банком. Договір не має підписів і печаток сторін, але має посилання на використання електронного цифрового підпису. (а.с. 12). Згідно копії додаткового договору про внесення змін №2 до кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 укладеного 19.12.2013 року змінено істотні умови кредитування, а саме ліміт договору становить 3150125,00 доларів США 00 центів в тому числі на наступні цілі: 3000000,00 доларів США 00 центів на закупівлю сировини з метою перепродажу за діючими контрактами; 150125,00 доларів США 00 центів на сплату судових витрат, передбачених п.п.2.2.16, 2.3.13, 5.8 цього договору. Розділом ІІ договору передбачено наступне: цей договір про внесення змін №2 від 19.12.2013 року є невід'ємною частиною кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року, вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами, та підписано із використанням електронного цифрового підпису. Договір не має підписів і печаток сторін, але має посилання на використання електронного цифрового підпису. (а.с. 13-16). Згідно копії додаткового договору про внесення змін №3 до договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 укладеного 21.02.2014 року змінено ліміт цього договору, а саме ліміт договору становить 2100125,00 доларів США 00 центів в тому числі на наступні цілі: 2000000,00 доларів США 00 центів на закупівлю сировини з метою перепродажу за діючими контрактами; 100125,00 доларів США 00 центів на сплату судових витрат, передбачених п.п.2.2.16, 2.3.13, 5.8 цього договору. Розділом ІІІ договору передбачено наступне: цей договір про внесення змін №3 від 21.02.2014 року є невід'ємною частиною кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року, вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами, та підписано із використанням електронного цифрового підпису. Внесені зміни до п. А.5., п. А.6, п.1.1, п.2.2.13 договору. Договір не має підписів і печаток сторін, але має посилання на використання електронного цифрового підпису. (а.с. 17). Згідно копії додаткового договору про внесення змін №4 до договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 укладеного 29.04.2014 року внесено зміни до п.1.1 договору. Розділом ІІІ договору передбачено наступне: цей договір про внесення змін №4 від 28.04.2014 року є невід'ємною частиною кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року, вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами, та підписано із використанням електронного цифрового підпису. Договір не має підписів і печаток сторін, але має посилання на використання електронного цифрового підпису. (а.с. 18). Згідно копії додаткового договору про внесення змін №5 до договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 укладеного 14.08.2014 року внесено зміни до п.А.3 договору - термін повернення кредиту 04.08.2015 року. Розділом ІІІ договору передбачено наступне: цей договір про внесення змін №5 від 14.08.2014 року є невід'ємною частиною кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року, вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами, та підписано із використанням електронного цифрового підпису. Договір не має підписів і печаток сторін, але має посилання на використання електронного цифрового підпису. (а.с. 19). Згідно копії додаткового договору про внесення змін №6 до договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 укладеного 26.11.2014 року змінено ліміт цього договору, а саме ліміт договору становить 2100125,00 доларів США 00 центів в тому числі на наступні цілі: 2000000,00 доларів США 00 центів на закупівлю сировини з метою перепродажу за діючими контрактами; 100125,00 доларів США 00 центів на сплату судових витрат, передбачених п.п.2.2.16, 2.3.13, 5.8 цього договору. Розділом ІІ договору передбачено наступне: цей договір про внесення змін №6 від 26.11.2014 року є невід'ємною частиною кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року, вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами, та підписано із використанням електронного цифрового підпису. Договір не має підписів і печаток сторін, але має посилання на використання електронного цифрового підпису. (а.с. 20-23). Згідно додатку №1 до кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року укладеного 26.11.2014 року зменшення поточного ліміту здійснюється згідно з графіком зменшення поточного ліміту: 31.12.2014 року встановлений поточний ліміт 1600000,00 доларів США; 30.03.2015 року встановлений поточний ліміт 1000000,00 доларів США; 04.08.2015 року встановлений поточний ліміт 0,00 доларів США. Договір не має підписів і печаток сторін, але має посилання на використання електронного цифрового підпису. (а.с. 24). Згідно копії додаткового договору про внесення змін №7 до кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 укладеного 26.10.2015 року внесено зміни до п.А.5 договору. Розділом ІІ договору передбачено наступне: цей договір про внесення змін №7 від 26.10.2015 року є невід'ємною частиною кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року, вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами, та підписано із використанням електронного цифрового підпису. Договір не має підписів і печаток сторін, але має посилання на використання електронного цифрового підпису. (а.с. 25). Згідно розрахунку заборгованості за договором № DNH1LOK04003 від 06.08.2013, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ТОВ [PERSON], станом на 06.07.2016 року, проценти нараховані з 24.06.2016 по 06.07.2016 року становлять 13259,91 доларів США, що складає еквівалент 329454,88 грн. (а.с.26-27). Згідно повідомлення Національного Банку України від 06.07.2016 року офіційний курс 100 доларів США становить 2484.5936 грн. (а.с.28). Згідно копії договору поруки № DNH1LOK04003/DP1 від 06.08.2013 року між сторонами ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", [PERSON] було укладено договір поруки, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "ЮМІН АГРО" зобовязань за кредитним договором № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року з повернення кредиту з лімітом 1575125,00 доларів США 00 центів, наданого у вигляді відновлюваної кредитної лінії, в тому числі 1500000,00 доларів США 00 центів на закупівлю сировини з метою перепродажу за діючими контрактами; 75125,00 доларів США 00 центів на сплату судових витрат, передбачених п.п.2.2.16, 2.3.13, 5.8 цього договору, кінцевий термін повернення кредиту 05.08.2014; - плата за користування кредитом 13 % річних. Договір має підписи і печатки сторін. (а.с. 29-30). Згідно повідомлення від 01.03.2016 року №30.1.0.0/2 30806DNH1S047, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було направлено претензію ТОВ "ЮМІН АГРО", ТОВ "ЮМІН", [PERSON] Претензія не має підпису представника ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". (а.с. 31). Згідно з списком №1029 02 березня Згрупованих поштових відправлень: пріоритетних листів з оголошеною цінністю поданих в Поштамт ЦПЗ №1 ДД УДППЗ, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" направлено поштове відправлення ТОВ "ЮМІН АГРО", ТОВ "ЮМІН" та [PERSON] (а.с. 32). Згідно опису поштового відправлення, ПАТ КБ ПРИВАТБАНК" було направлено претензію про наявність боргу ТОВ "ЮМІН АГРО" та [PERSON] (а.с.53). Суд дійшов до висновку про необхідність відмови в первісному позові та задовленні зустрічного позову з огляду на наступне. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст.553 ЦК України\~поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Положеннями\~ст.554 ЦК України\~встановлено, що у випадку порушення боржником зобов'язання, яке забезпечено\~\~порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється\~\~на\~\~всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно статті 15 ЦК України, право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~ Порука, будучи за своєю правовою природою зобов'язанням, припиняється на загальних підставах, передбачених у главі 50 ЦК України. У ст. 559 ЦК України визначено також спеціальні (додаткові) підстави її припинення. Традиційною підставою, яка була передбачена ЦК УРСР і в такому ж формулюванні перенесена до ЦК України, є припинення поруки у зв'язку з припиненням забезпеченого нею основного зобов'язання. Наведене положення випливає з акцесорного характеру поруки. Однією з підстав для припинення поруки є зміна основного зобов'язання, що спричиняє збільшення відповідальності поручителя, без його згоди. Як випливає із ч. 1 ст. 559 ЦК України поручитель не залишається зобов'язаним навіть на початкових умовах. До припинення поруки призводять не будь-які зміни умов основного зобов'язання, а лише такі, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання можуть виникнути через різні обставини: збільшення розміру плати за кредит, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами; підвищення розміру відсотків, встановлення (збільшення розміру) неустойки, зміна способу і форми майнового обтяження, умов відповідальності тощо. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. За правилами ст. 554 ПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобовязання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведених належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення яких здійснює поручитель. Таким чином, закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного зобов'язання забезпеченого порукою. Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника. Частиною 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язання боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідно до договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. \~\~\~\~Відповідно до вимог ст. ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. \~\~\~\~ Положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. В п. 22 постанови № 5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. \~ Відповідно до правової позиції Верховного суду України, висловленої у постанові у справі №6-73цс12 від 18 червня 2012 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. \~\~\~\~ У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Також слід зазначити, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Положенням статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.\~\~\~\~ Так, судом достеменно встановлено, що надані до суду копії договорів № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року не містять підпису сторін та до матеріалів справи не додано жодних доказів підписання вищевказаних договорів сторонами з використанням електронного цифрового підпису , а тим самим і не доведено належними та допустимим доказами внесення будь-яких змін до первісного кредитного договору (в частині суми кредиту, відсотків, термінів і порядку його погашення, тощо). Крім того, в договорі про внесення змін №1 до кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року датованої 04.10.2013 року розділом ІІІ передбачено, що цей договір про внесення змін №1 від 04.10.2013 року є невід'ємною частиною кредитного договору № DNH1LOK04003 від 06.08.2013 року, вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами, та підписано із використанням електронного цифрового підпису в порядку, передбаченому Законами України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис", а також на підставі Угоди про використання електронного цифрового підпису від 04.10.2013 року, підписаного між позичальником та банком. Але до матеріалів справи не додано ні копії, ні оригіналу Угоди про використання електронного цифрового підпису від 04.10.2013 року, підписаної між позичальником та банком. В звязку з вказаними обставинами, суд дійшов висновку про те, що Банк без погодження з кредитором та поручителем збільшив обсяг зобовязань, забезпечених порукою. Судом встановлено, що домовленості сторін (банку, кредитора і поручителя) досягнено не було. Крім того, договором поруки та кредитним договором, які не були заперечені сторонами та мають підписи сторін є дата кінця виконання зобов'язань термін повернення кредиту 05.08.2014 року, і саме з цього часу починає перебіг 6-місячний строк пред'явлення вимог кредитора до поручителя. Таким чином цей строк закінчився 05.02.2015 року. Банк звернувся з вимогою до поручителя лише 01.03.2016 року, що також є підставою для відмови в первісному позові і задоволенні зустрічного позову. В зв'язку з задоволенням зустрічних позовних вимог в задоволенні первісного позову слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved