Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, пославшись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, однак прийняття спадщини ускладнюється розбіжністю прізвища померлої у свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження заявниці відповідно. Так як в офіційних документах прізвище її матері записане як «[PERSON]» , а в неї в свідоцтві про народження мати записана по прізвищу « [PERSON]» . Документа про зміну прізвища матір'ю з « [PERSON] « на «[PERSON]» немає, через те вона не може довести документами родинний зв»язок з матір'ю, а тому просить суд встановити факт родинних відносин. У судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала, при цьому додала, що дійсно померла [PERSON] доводиться їй рідною мамою та вони разом постійно проживали в одному житловому будинку. та вели спільно господарство, як одна сімя. Суд, вислухавши пояснення заявниці ,свідків, зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Як слідує з свідоцтва про народження заявниці її прізвище та власне ім'я є [PERSON], запис по батькові відсутній, в графі батьки записано: [PERSON] батько та [PERSON] мати. [INFO] в с. Яблунівка Підгаєцького району у віці 79 років померла [PERSON]., що підтверджено свідоцтвом про смерть Право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] має її дочка - [PERSON], що підтверджено заповітом посвідчений секретарем виконавчого комітету Угринівської сільської ради народних депутатів Підгаєцького району 06 лютого 1996 року та зареєстрованого в реєстрі за № 05.Вказаний заповіт спадкодавцем не змінено та ніким нескасований, що є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] постійно проживала, хоча і не є зареєстрованою в житловому будинку що в [ADDRESS] власником якого є померла [PERSON] що підтверджується довідкою Угринівської сільської ради № 414 від 04.05.2016. року .Крім того, з вказаної довідки видно що заявниця постійно проживала до дня смерті з [PERSON] та [PERSON] є дочкою померлої. Відповідно до свідоцтва про укладдення шлюбу від 15.05. 2013 року, серії [NUMBER], заявниця до укладення шлюбу з [PERSON] мала прізвище [PERSON] а після реєстрації шлюбу змінила своє родове прізвище на [PERSON]. В даний час [PERSON] не має змоги оформити спадщину після смерті матері, оскільки в свідоцтві про смерть від 01.09.2009 року серії [NUMBER] прізвище померлої зазначено - «[PERSON]», а в свідоцтві про народження заявниці мати по прізвищу зазначено як «[PERSON]» (а.с.7,6). Факт родинних відносин [PERSON] та померлою [PERSON]., підтверджено показаннями свідків та письмовими доказами по факту проживання [PERSON] до дня смерті в складі сім"ї заявниці [PERSON]. Заслуговує на увагу суду покази свідка [PERSON] який підтвердив,що заявниця була рідною донькою [PERSON] , але у правовстановлюючих документах заявниці її мати значилася по прізвищу як» [PERSON]» Також односельчани та рідні знали що родове прізвище матері заявниці є [PERSON], а єдину дочку вона народила будучи в шлюбі з [PERSON] і такі відомості стосовно прізвища дитини відображені в свідоцтві про народження заявниці , як «[PERSON]» Також свідки підтвердили, що заявниця проживала спільно з [PERSON] , їх взаємовідносини були як дочка та мати. Факт родинних відносин між померлою «[PERSON] » і заявницею стверджується співпаданням зазначення їх прізвищ, які відображені в свідоцтві про народження заявниці, та тим, що за життя померла в користь заявниці склала заповіт. В якому зазначила спадкоємця- дочку [PERSON] а також те що померла і заявниця підтримували родинні стосунки, проживали в одному будинку та взаємовідносини між ними були як мами з дочкою. Допущені розбіжності щодо прізвища в документах, що посвідчують актові записи, мають очевидний характер, а факт родинних відносин між заявницею і померлою [PERSON] в родинних відносинах в якості дочка та мати підтверджено дослідженими в суді доказами Встановлення цього юридичного факту має для заявниці суттєве юридичне значення і необхідне їй для подальшого оформлення спадщини як дочки померлої. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявниця не може. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів Суд, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, оскільки померла [PERSON], дійсно була мамою заявниці [PERSON]. , і даний юридичний факт підтверджує право заявниці на прийняття спадщини. За таких обставин, на підставі ст. ст. 234-235, 256 ЦПК України, заява про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню.

Outcome: approved