Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВСП "Шахтоуправління" "Білозерське" Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 2001 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, під час виконання своїх трудових обов'язків, отримав травму, а саме травматичний відрив 2-4 пальців лівої кисті на рівні основних фаланг, внаслідок чого, висновком МСЕК від 17.12.2013 року йому встановлено 20% втрати професійної працездатності. Позивач зазначає, що вказаною травмою йому була причинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, тривалих змінах звичайних життєвих зв'язків, неможливості продовження активного особистого життя, негативних наслідках на нервову систему. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимог в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні та наданих письмових поясненнях проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди, внаслідок виробничої травми. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з трудовою книжкою позивача, він з 2001 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Як свідчать матеріали справи, 09.10.2013р. при обробці на верстаті чергової рейки, перетином 0,02х0,03 м. та довжино. 2 метри, позивач - [PERSON] підтримував її лівою рукою у безпосередній близкості від ріжучого барабану, внаслідок чого 2-й та 4-й пальці лівої кисті потрапили під ріжучі ножі. Згідно акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) від 09.10.2013р. (форма Н-5), вказаний нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом та підлягає обліку на шахті "Новодонецька" ВСП "Шахтоуправління "Білозерське". Відповідно до складеного акту №26 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1), особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON] (позивач у справі) - тесляр будівельно монтажної дільниці шахти "Новодонецька" ВСП "Шахтоуправління "Білозерське", який не дотримувався особистої безпеки, чим порушив п.1.11.17 "Інструкції з охорони праці №38 для тесляра"; [PERSON] - майстер будівельно монтажної дільниці шахти "Новодонецька" ВСП "Шахтоуправління "Білозерське", яка не забезпечила безпечне ведення робіт у зміні, чим порушила п.3.2 "Посадової інструкції майстра будвельно-монтажної дільниці". У зв'язку з отриманою травмою, позивач перебував на стаціонарном лікуванні в Добропількій центральній міській лікарні з діагнозом: травматичний відрив 2-4 пальців лівої кисті на рівні основних фаланг, що підтверджується випискою з історії хвороби №6139. Згідно висновку МСЭК від 17.12.2013 року № 127736 позивачу встановлена ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 20 % у зв'язку з нещасним випадком на виробництві, вказано, що мається потреба у медикаментозному лікуванні. Враховуючи викладене, а також сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, що погоджуються між собою, суд дійшов висновку, що порушено право позивача на належні, безпечні і здорові умови праці , через що він отримав виробничу травму. У зв'язку з чим позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає: у фізичних стражданнях, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я й необхідністю постійного лікування, у зв'язку з встановленням йому 20% втрати професійної працездатності, це викликає у нього почуття неповноцінності, спричиняє йому страждання; у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного життя, неможливість працювати не тільки за отриманою професією, а найти будь-яку роботу, виконувати домашню роботу; у моральних стражданнях у зв'язку неможливістю продовження реалізації своїх звичок. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, страти нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, наявності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) від 09.10.2013р. (форма Н-5), в якому зазначено, що вказаний нещасний випадок вважається пов'язаним з виробництвом та підлягає обліку на шахті "Новодонецька" ВСП "Шахтоуправління "Білозерське"; актом №26 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1), в якому зазначено, що особою, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці є також [PERSON] - майстер будівельно монтажної дільниці шахти "Новодонецька" ВСП "Шахтоуправління "Білозерське", яка не забезпечила безпечне ведення робіт у зміні, чим порушила п.3.2 "Посадової інструкції майстра будвельно-монтажної дільниці"; висновок МСЕК серія 10 ААА №127736 від 17.12.2013р. про встановлення позивачу стійкої втрати працездатності, документи, що підтверджують знаходження позивача на лікуванні. В судовому засіданні на основі аналізу приведених вище доказів вірогідно встановлено вину відповідача у спричинені позивачеві моральної шкоди внаслідок пошкодження здоров'я, що є підставою для часткового задоволення позову. З урахуванням викладеного, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок отримання травми, пов'язаної з виробництвом, позивачу заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Дані обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях позивача, матеріалах справи, досліджених у ході судового розгляду. Щодо визначення розміру моральної шкоди, суд виходить із фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених позивачу моральних страждань, принципів справедливості та розумності, а також з того, що позивач має порушення здоров'я зі стійким розладом функцій організму, обумовленими професійною травмою, отриманою на виробництві, моральних страждань. У зв'язку із зазначеним, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягає сума в розмірі 6000,00 грн. В іншій частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Суд вважає безпідставними, необгрунтованими та юридично не спроможними посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди, внаслідок виробничої травми, з огляду на наступне. Як вже встановлено судом та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, позивач отримав травму внаслідок того, що його 2-й та 4-й пальці потрапили під ріжучі ножі ріжучого барабану, наслідком якої стався травматичний відрив 2-4 пальців лівої кисті на рівні основних фаланг. У виписці з хвороби №6139 зазначено, що [PERSON] скаржиться на гострий біль в області 2-го та 4-го пальців лівої кисті, а висновком МСЕК позивачеві встановлено втрату працездатності у розмірі 20% через отриману травму. Згідно п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. З огляду на наведене, приймаючи до уваги такі засадничі положення ст.3 ЦК України, справедливість, добросовісність та розумність, стає очевидним те, що внаслідок травми, пов'язаної із втратою двох пальців руки, враховуючи характер отримання травми, позивачеві, безумовно, було завдано фізичного болю та страждань, які підпадають під визначення моральної шкоди, встановленому ст.23 ЦК України. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial