Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вказував, що [PERSON] є членом автогаражного кооперативу «Северний». З ним укладено договір по обслуговуванню гаражу- боксу [NUMBER], згідно з яким відповідач зобов'язаний сплачувати членські внески встановлені статутом і правлінням кооперативу. Однак в порушення вимог договору відповідач ухиляється від сплати членських внесків, заборгованість за якими станом на серпень 2015 року складає 1060,00 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість із сплати членських внесків в розмірі 1060,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 299,98грн., три відсотки річних за несвоєчасний розрахунок в розмірі 14,38 грн., відшкодувати втрати на правову допомогу в розмірі 399,50 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник позивача Клименко С.М. до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи, в результаті якого дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами чинного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. За ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Стаття 2 Закону України "Про кооперацію" визначає, що членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об'єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об'єднання. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про кооперацію" кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу, виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу, виконання своїх зобов'язань перед кооперативом та сплата визначених статутом кооперативу внесків. Правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є його статут (ст. 8 Закону України «Про кооперацію»). Згідно ст.15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції яких крім іншого належить визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв, затвердження річного звіту і балансу кооперативу. Відповідно до п.1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що за прострочення виконання боржник відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Разом з цим, статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 29.09.2010 року між автогаражним кооперативом «Северний» та членом кооперативу [PERSON] укладено цивільно- правовий договір (далі- Договір), згідно якого кооператив зобов'язується надати відповідачу на своїй території по [ADDRESS], в м. Маріуполі місце для будівництва або користуватись збудованим за кошти відповідача гаражом- боксом [NUMBER], для стоянки автомашин та інших автомототранспорт них засобів, здійснювати їх охорону. Пунктом 3.1 Договору встановлений обов'язок виконавця своєчасно та в повному обсязі вносити встановлені статутом та правлінням кооперативу внески, в разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, відшкодувати кооперативу усі понесені у зв'язку з цим збитки та витрати, сплатити встановлені договором майнові санкції, кошти від яких направляються на ведення кооперативом статутної діяльності. Згідно п.6.4, 5.5 Статуту автогаражного кооперативу «Северний» (далі- Статут) члени кооперативу зобов'язані оплачувати внески та платежі, у розмірі та в строки, встановлені загальними зборами членів кооперативу. Членський внесок- річний грошовий внесок, який сплачується членом кооперативу до 1 грудня поточного року для забезпечення діяльності кооперативу в поточному році. Розмір членського внеску на рік визначається і затверджується загальними зборами членів кооперативу або їх уповноважених представників. Відповідно до п.7.2 Статуту вищим органом управління є загальні збори членів кооперативу. Як вбачається з витягів з протоколів загальних зборів кооперативу від 23.12.2012 року, 28.12.2013 року розмір членських внесків на 2013 рік становить 700,00 грн., на 2014 рік- 770,00 грн. [PERSON] в порушення своїх зобов'язань перед АК «Северний», в повному обсязі членські внески не сплачував, внаслідок чого, згідно довідки кооперативу станом на 01.08.2015 року розмір заборгованості складає за 2013 рік- 290,00 грн., за 2014 рік- 770,00 грн., всього 1060,00 грн. Згідно з витягу з протоколу загальних зборів від 28.01.2015 року [PERSON] надано строк для погашення заборгованості в розмірі 1060,00 грн. до 01.03.2015 року. Проте, відповідач не погасив заборгованість по сплаті членських внесків у встановлені загальними зборами строки. Таким чином зі [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із сплати членських внесків в розмірі 1060,00 грн. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, положення якої можуть застосовуватись до правовідносин, які підкріплені договорами, боржник, який прострочив виконанню грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму борг із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (Постанови ВССУ від 06.06.2012р. у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011р. у справі № 6-38цс 11). Отже, проценти, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями (Постанова ВСУ від 17.10.2011р. у справі 6-42цс11). Відтак, заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, має бути стягнута з урахуванням інфляційних втрат на суму боргу, та з відповідача має бути стягнуто на користь позивача три відсотки річних. Індекси інфляції розраховуються центральним органом виконавчої влади з питань статистики щомісячно та публікуються, зокрема в газеті "Урядовий кур'єр" в період с 5 по 10 число наступного за звітним місяця. Дані показники є офіційними (ст.ст.19, 21, 22 Закону України "Про інформацію") та можуть використовуватись для проведення перерахунку грошових сум. Інформація про опубліковані Державним комітетом статистики України показники індексів інфляції також міститься в базі законодавства "Ліга - Закон". Відповідно до методики, вказаної у згаданому Листі ВСУ від 03.04.1997р. N 62-97р "Рекомендації стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно щомісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою. Загальний відсоток інфляції за період з березня 2015 року по липень 2015 року складає 128,3% ((110,8%/100%)х (114,0%/100%)х (102,2%/100%)х (100,4%/100%)х (99,0%/100%))х 100%). Таким чином сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача складає (1060,00 грн.х (128,3%/100%)-1060,00 грн.= 299,98 грн. Кількість прострочених по сплаті заборгованості календарних днів за період з 01.03.2015 року по 12.08.2015 року складає 165. Отже, сума 3 % річних, яка підлягає стягненню з відповідача складає ((3%/100%)х 1060,00 грн.х 165 днів)/365= 14,38 грн. Згідно ч.1 ст.79 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Зі змісту ч. 2 ст. 84 ЦК України вбачається, що граничний розмір витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стаття 88 ЦК України визначає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві- пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що розмір сплаченого гонорару не перевищує граничного розміру витрат на правову допомогу, передбаченого законом, суд приходить до висновку про задоволення вимоги відповідача про стягнення на його користь сплачених ним та документально підтверджених витрат на правову допомогу в сумі 399,50 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сплаті членських внесків у розмірі 1060,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 299,98 грн. та 3% річних у розмірі 14,38 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 399,50 грн., а всього 1773,86 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved