Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

\~\~\~\~Позивач ТДВ СК «Альфа-Гаран» звернулось до суду з позовом, в якому зазначено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 07.11.2015 року з вини відповідача, який керував належним [PERSON] автомобілем, сталося ДТП, в якому був пошкоджений автомобіль ВАЗ 11183 номер державної реєстрації АІ5198ВЕ. Вина відповідача у ДТП встановлена постановою суду. На виконання своїх зобов»язань позивачем сплачено потерпілому [PERSON] 21853,41 грн. Позивач вказує, що страхувальником та водієм не було повідомлено про настання страхового випадку, у зв»язку з чим, посилаючись на положення ст.. 38 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу 21853,41 грн., поклавши на відповідача судові витрати у справі.\~\~\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій визнав позов частково, оскільки він добровільно сплатив позивачу 2000,00 грн. В іншій частині позов визнає, суму, пред»явлену до стягнення, не оспорює, просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки сторони належним чином повідомлялись про дату розгляду справи, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю сторін. Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, проаналізувавши матеріали справи відповідно до вимог ст.. 212 ЦПК України, дійшов до наступного. Відповідно до\~ст.979 Цивільного кодексу України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджено полісом № АІ/5873906 (а.с.24). Предметом договору страхування була цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «DAFFT 95430» номер державної реєстрації ВН8901АК. Із постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2016 року вбачається, що 07.11.2015 року о 20 годині 50 хв. на 26 км. +500м а/д Київ-Одеса, керуючи автомобілем «DAFFT 95430» номер державної реєстрації ВН8901АК з напівпричіпом, [PERSON] не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечний інтервал, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 11183 номер державної реєстрації АІ5198ВЕ, у зв»язку з чим автомобіль зазнав механічних ушкоджень. За наслідками розгляду справи [PERSON] був визнаний винуватим за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення (а.с.32). Згідно з постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2015 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобіля ВАЗ 11183 номер державної реєстрації АІ5198ВЕ [PERSON] було закрито (а.с.33-34). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі наведеного суд вважає доведеним винуватість відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль ВАЗ 11183 номер державної реєстрації АІ5198ВЕ, який належить [PERSON] (а.с.28). Із матеріалів справи вбачається, що до страхової компанії із заявою про настання страхового випадку звернувся потерпілий [PERSON] (а.с.25-27). В результаті зазначеної ДТП автомобіль ВАЗ 11183 номер державної реєстрації АІ5198ВЕ, власником якого є [PERSON], зазнав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля відповідно до звіту № 50-D/18/2 від 26.02.2016 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу ВАЗ 11183 складає 27424,09 грн. (а.с.35-55). Розмір страхового відшкодування склав 21853,41 грн. (а.с.54) Позивачем здійснено виплати відшкодування потерпілій особі на відновлення автомобіля в розмірі 21853,41 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №22547 від 16.05.2016 року (а.с.56). Відповідно до\~ст.\~\~993\~\~ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодував договором\~\~ майнового\~\~ страхування,\~\~у\~\~межах\~\~фактичиних\~\~витрат\~\~переходить\~\~право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пп.г пункту 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як роз'яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~ст. 1191 ЦК України\~), а також\~ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~\~і\~ст. 27 Закону України "Про страхування"\~встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобов'язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов'язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. Надані позивачем докази свідчать про наявність у позивача права вимагати від відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу в заявленій позивачем сумі. \~\~Відповідач, визнавши позов, не оспорює обставин, викладених у позові, а саме факту його неповідомлення страховику про настання страхового випадку. Суд приймає до уваги, що відповідачем не оспорюється сума, пред»явлена до стягнення. Також суд приймає до уваги те, що відповідачем позивачу в рахунок відшкодування шкоди сплачено 2000,00 грн., що підтверджено відповідною банківською квитанцією. На підставі наведеного, вважаючи доведеним факт сплати позивачем страхового відшкодування у зазначеному в позові розмірі та наявність у позивача права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу до відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування. Сума, яка має бути стягнута з відповідача становить 19853,41 грн., із розрахунку: 21853,41 грн (страхове відшкодування) 2000,00 грн. (сплачено відповідачем). Частиною 1\~ст. 88 ЦПК України\~визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 1378,00 грн. в рахунок компенсації сплаченого позивачем судового збору (а.с.3).

Outcome: partial