Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з уточненням позовних вимог посилається на те, що його діду [PERSON] та бабусі [PERSON] на праві спільної сумісної власності, по 1/2 частці за кожним, належало домоволодіння, що складається з глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 24,9 кв.м., загальною площею 56,3 кв.м., шлакоблокової літньої кухні Б, цеглового сараю В, цеглової вбиральні Г, шлакоблокового гаражу Д, водоколонки I, замощення II, огорожі №1-2, що знаходиться у [ADDRESS]. 11.07.2005 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, з огляду на зміст якого вбачається, що вона є спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO], яке складається з 1/2 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки площею 603 кв.м. для будівництва та обслуговувння житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться у [ADDRESS]. [PERSON], отримавши свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину за законом, в установленому законом порядку земельну ділянку переофорила на своє ім'я. Натомість, домоволодіння, 1/2 частка якого належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, а інша 1/2 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, вона на своє ім'я не зареєструвала, хибно сподіваючись, що право власності на домоволодіння набула в момент отримання вищезазначених свідоцтв. [PERSON], маючи грошовий вклад у державному ощадному банку України та впевненість у тому, що їй на праві власності належить не лише земельна ділянка, а й вищезазначене домоволодіння, зробила за своє життя розпорядження, яким все своє будь-яке рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, всі належні їй майнові права, будь-які цінні папери та всі грошові внески з усіма компенсаційними та індексаційними нарахуваннями в будь-яких кредитних та банківських установах, товариствах, та все те, що буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом буде мати право, заповіла на ім'я позивача. [INFO] [PERSON] померла. Звернувшись до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачем 19.12.2013 року було отримано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] з тих підстав, що правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно не відповідають вимогам Закону, а саме: відсутній відповідний документ, підтверджуючий державну реєстрацію права власності [PERSON] на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарчими побудовами, який знаходиться в [ADDRESS]. Тому позивач просить суд встановити факт належного володіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.07.2005р. та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 11.07.2005р. нерухомим майном, а саме: домоволодінням, що складається з житлового будинку А-1, житловою площею 24,9 кв.м., загальною площею 56,3 кв.м., літньої кухні "Б", сараю "В", вбиральні "Г", гаражу "Д", водоколонки І, замощення ІІ, огорожі 1-2, що знаходиться у [ADDRESS] - спадкодавцем [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, уточнений позов підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог з урахуванням уточненої позовної заяви не заперечує. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту свідоцтва про право власності від 11.07.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. (а.с. 7) [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, по 1/2 частці за кожним, належало домоволодіння, що складається з глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 24,9 кв.м., загальною площею 56,3 кв.м., шлакоблокової літньої кухні Б, цеглового сараю В, цеглової вбиральні Г, шлакоблокового гаражу Д, водоколонки I, замощення II, огорожі №1-2, що знаходиться у [ADDRESS]. Також, згідно зі змістом свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2005р. (а.с. 8), [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO], яке складається з 1/2 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки площею 603 кв.м. для будівництва та обслуговувння житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться у [ADDRESS]. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №507729 від 28.08.2006 року (а.с. 10), [PERSON], отримавши вищезазначені свідоцтва, в установленому законом порядку земельну ділянку переофорила на своє ім'я. Відповідно до заповіту від 27.09.2012 року (а.с. 9) [PERSON] все своє будь-яке рухоме та нерухоме майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, всі належні їй майнові права, будь-які цінні папери та всі грошові внески з усіма компенсаційними та індексаційними нарахуваннями в будь-яких кредитних та банківських установах, товариствах, та все те, що буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом буде мати право, заповіла на ім'я позивача [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11) [PERSON] померла [INFO]. 29.11.2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті за заповітом. Постановою приватного нотаріуса від 19.12.2013 року (а.с. 22) відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], з тих підстав, що правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно не відповідають вимогам Закону, а саме: відсутній відповідний документ, підтверджуючий державну реєстрацію права власності померлої [PERSON] на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарчими побудовами, який знаходиться в [ADDRESS]. Таким чином, вбачається, що спадкодавець [PERSON], маючи державний акт про право власності на земельну ділянку, свідоцтво про право на спадщину та свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, фактично набула право власності на вищевказане нерухоме майно, але своєчасно не звернулась до місцевого органу державної реєстрації, та, як наслідок, не зареєструвала в установленому законом порядку своє право власності на домоволодіння, у зв'язку з чим, враховуючи відсутність правовстановлюючого документу, нотаріус, у відповідності до припису ЗУ "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне уточнені вимоги позовної заяви задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved