Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

01 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24 травня 2005 року працював у ВСП шахти №9 "Нововолинська". 17 грудня 2015 року був звільнений з роботи за ч.3 ст.38 КЗпП України, у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом умов колективного договору із виплатою вихідної допомоги в розмірі 3-х місячної допомоги. При звільненні з роботи 17 грудня 2015 року йому належало до виплати 38966,71 грн., в тому числі за жовтень 2015 року - 5812,14 грн, за листопад 2015 року - 4137,99 грн., за грудень 2015 року - 29016,58 грн. Підприємство на день звільнення не провело з ним розрахунку, заборгованість в розмірі 38966,71 грн. частково виплачена позивачу протягом грудня 2015 року - березня 2016 року, залишились невиплаченими 28566,91 грн. заборгованої заробітної плати. Тому позивач вважає, що відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за період затримки розрахунку з 17 грудня 2015 року по 14 березня 2016 року, відповідно до ст.117 КЗпП України, в розмірі 23523,00 грн., із розрахунку: 392,05 грн. (середній заробіток) х 60 робочих днів та компенсацію у зв'язку з несвоєчасною виплатою заборгованої на день звільнення заробітної плати за жовтень - грудень 2015 року в розмірі 1231,02 грн., а також 300 грн. витрат по справі за надання правової допомоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення заборгованої заробітної плати в розмірі 28566,91 грн., решту позовних вимог залишив без змін та просив задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача Державного підприємства "Волиньвугілля" в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у їхній відсутності. В письмовій заяві зазначив, що станом на 11 квітня 2016 року заборгованість по заробітній платі в розмірі 38966,71 грн. [PERSON] виплачена повністю. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення виходячи із наступного. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працював у ВСП "Шахта №9 "НВ", 17 грудня 2015 року звільнений згідно ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом умов колективного чи трудового договору із виплатою вихідної допомоги у розмірі 3-х місячного заробітку, згідно ст.44 КЗпП України (а.с.3-5). Із довідки ВП "Шахта №9 "НВ" від 18.02.2016 року №90 вбачається, що заборгованість на день звільнення з роботи 17 грудня 2015 року [PERSON] становить 38966,71 грн., в тому числі: за жовтень 2015 року - 5812,14 грн, за листопад 2015 року - 4137,99 грн., за грудень 2015 року - 29016,58 грн. (а.с.2). Із довідки ВП "Шахта №9 "НВ" від 18.02.2016 року №89 вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 32672,17 грн. (а.с.6). Із довідки ВП "Шахта №9 "НВ" від 18.01.2016 року №91 слідує, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 392,05 грн. (а.с.7). Судом встановлено, що при звільненні з роботи 17.12.2015 року позивачу [PERSON] до виплати належало 38966,71 грн. (довідка ВП "Шахта №9 "НВ" №90 від 18.02.2016р. - а.с.2). Із довідки ВП "Шахта №9 "НВ" №101 від 03.03.2016 року вбачається, що станом на 03 березня 2016 року сума заборгованості заробітної плати [PERSON] становить 28566,91 грн. (а.с.23). Судом встановлено, що заборгованість по заробітній платі у сумі 38966,71 грн. [PERSON] виплачена повністю (а.с.27). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розяснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Таким чином, через не проведення відповідачем розрахунку із [PERSON] у день звільнення, йому належить виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 грудня 2015 року по 14 березня 2016 року, а саме виходячи із розрахунку: 392,05 (середньоденна заробітна плата) x 60 (робочих днів затримки розрахунку) = 23523,00 грн. за період з 17.12.2015 року по 14.03.2016 року. Враховуючи наведені обставини до стягнення з ДП "Волиньвугілля" в користь [PERSON] підлягає: 23523,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.12.2015 року по 14.03.2016 року. Відповідно до Закону України "Про компенсацію грошових доходів населення" з ДП "Волиньвугілля" в користь [PERSON] підлягає до стягнення 1231,02 грн. компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою належної на день звільнення заробітної плати за жовтень - грудень 2015 року, із розрахунку наданого позивачем: за жовтень 2015 року 193,61 грн., листопад 2015 року 1,44 грн., грудень 2015 року 1035,97 грн., всього = 1231,02 грн. Крім того з відповідача ДП "Волиньвугілля" в користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення 300,00 грн. витрат за надання правової допомоги, що підтверджується документально (а.с.11,12). Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з ДП "Волиньвугілля" в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved