Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Діамант"про стягненнязаробітної плати та середньогозаробітку за час затримкирозрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 27 грудня 2016 року між сторонами було укладено договір про надання правової допомоги і з 28 грудня 2016 року він працював у ЖБК "Діамант" на посаді юрисконсульта. 31 січня 2018 року він був звільнений із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Оскільки остаточний розрахунок роботодавцем з позивачем після його звільнення не проведений, вважає, що відповідач повинен йому виплатити заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст. 117 КЗпП України, в сумі 16802 грн. 42 коп. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, встановлений відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача ЖБК "Діамант" в судове засідання повторно не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 27 грудня 2016 року між Житлово-будівельним кооперативом "Діамант" та адвокатом [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 5.1. вказаного договору, щомісячна оплата (гонорар) правового забезпечення представником статутної діяльності довірителя складає 1600,00 грн. Обов'язок сплати податків та зборів за цим договором, покладається на довірителя. 28 грудня 2016 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду юрисконсульта за сумісництвом Житлово-будівельного кооперативу "Діамант", про свідчать записи у трудовій книжці позивача, наказ № 6-К від 28 грудня 2016 року. 31 січня 2018 року [PERSON] подав до ЖБК "Діамант" заяву із проханням звільнити із займаної посади з 01 лютого 2018 року за згодою сторін та провести взаєморозрахунок по заробітній платі. (а.с. 9) Згідно записів в трудовій книжці 31 січня 2018 року [PERSON] був звільнений з посади юрисконсульта за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП за наказом № 1 К від 31 січня 2018 року . (а.с. 8). Для нарахування заробітної плати, позивач у відділенні № 609 АТ "УкрСиббанк" уклав договір обслуговування карткового рахунку № 26221010481575, та згідно із виписки за картковим рахунком клієнта за період з 20 квітня 2017 року по 20 жовтня 2017 року і з 21 жовтня 2017 року по 12 березня 2018 року на рахунок позивача зарахування заробітної плати відбувалося наступним чином: 28 квітня 2017 року на суму 1 288 грн. 00 коп., 25 травня 2017 року на суму 1 288 грн. 00 коп., 21 червня 2017 року на суму 837 грн. 20 коп., 21 липня 2017 року на суму 743 грн. 30 коп., 23 серпня 2017 року на суму 1 288 грн. 00 коп., 19 жовтня 2017 року на суму 1 288 грн. 00 коп., 22 листопада 2017 року на суму 1288 грн. 00 коп., а всього поповнень відповідачем банківського рахунку позивача здійснено на суму 7 720 грн. 50 коп. Як вже було зазначено, відповідно до п. 5.1. вказаного договору, щомісячна оплата (гонорар) правового забезпечення представником статутної діяльності довірителя складає 1600,00 грн., із виписок по банківським розрахункам вбачається, що всього виплачено було заробітної плати на суму 7720 грн. 50 коп., хоча позивач згідно записів в трудові книжці працював у ЖБК "Діамант" з 28 грудня 2016 року по 31 січня 2018 року, тобто 13 місяців, таким чином заборгованість по виплаті заробітної плати складає 1600 грн. х 13 місяців + 218,18 (два дні у грудні 2016 року) - 7720 грн. 50 коп. = 13297 грн. 68 коп. За змістом ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановленіст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статтею 116 КЗпПУкраїни, при цьому визначальними є так і юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпПУкраїни, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2912цс16. У пунктах 20 й 25 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Не проведення розрахунку з працівникому день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач не провів із позивачем розрахунку по заробітній платі у строк встановлений статтею 116 КЗпПУкраїни. Будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність вини у несвоєчасній виплаті позивачу заробітної плати, відповідач до суду не надав. Правових підстав для звільнення ЖБК "Діамант" від виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, судом не здобуто. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про застосування до відповідача норм статті 117 КЗпПУкраїни. В своєму позові позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 01 лютого 2018 року по 05 квітня 2018 року, тобто в розмірі 3504 грн. 74 коп. (заяв про збільшення позовних вимог та уточнень до суду не подавав). Відповідно до пункту 8 "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Як вбачається із договору про надання правової допомоги від 27 грудня 2016 року за грудень 2017 та січень 2018 року (останні два місяці роботи, що передували звільненню) [PERSON] повинен був отримати заробітну плату у розмірі по 1600 грн. 00 коп. щомісячно. Кількість робочих днів за грудень 2017 року та січень 2018 року складала 42 дні ( 3200 /42 = 76 грн. 19 коп.) За період з 01 лютого 2018 року по 5 квітня 2018 року кількість робочих днів склала 46 днів. Всього середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 3504 грн. 74 коп. (76 грн. 19 коп. * 46 днів ). Відповідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Отже, враховуючи, що позивач просить стягнути із відповідача на користь позивача середній заробіток у розмірі - 3504 грн. 74 коп. за час затримки розрахунку при звільненні по 05 квітня 2018 року, суд враховує, що в цій частині позовні вимоги обґрунтовані та доведені, вважає за доцільне їх задовольнити. Таким чином, підлягає стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті заробітної плати в розмірі 13297 грн. 68 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3504 грн. 74 коп. Відповідно до частини першоїстатті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі - 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved