Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах Міністерства оборони України звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позову вказував, що 22.07.2015 року [PERSON] звернувся до Чернівецького ОВК з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ПІ групи інвалідності від травми, контузії, захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, на підставі протоколу засідання ЦВЛК, довідки МСЕК, довідки про обставини травми, акту спеціального службового розслідування, згідно яких вбачалось, що останній отримав травмування (контузію) від вибуху пострілу РПГ-7 під час виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення антитерористичної операції. 14.09.2017 року Департаментом фінансів Міністерства оборони України відповідачу проведено виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 97440 грн. Вказував, що на період виплати одноразової грошової допомоги [PERSON] у зв`язку із встановленням III групи інвалідності від травми, контузії, захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, останньому вже було проведено виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, тобто у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності на суму 85 260 грн. (1 218*70=85 260). У зв`язку з цим, та враховуючи те, що згідно заяви [PERSON] останньому підлягала виплата одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи тобто у сумі 182 700 грн. (1 218*150=182 700), на рахунки [PERSON] перераховано різницю із загальної суми у розмірі 97 440 грн. (182 700-85 260=97 440). Позивач зазначив, що наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] (станом на теперішній час - військова частина [NUMBER] ) від 02.03.2017 № 141 «Про результати проведення службового розслідування за фактом надання недостовірних відомостей посадовими особами військової частини [NUMBER] у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми солдатом [PERSON] » наказ командира військової частини [NUMBER] від 29.08.2014 № 225 про результати проведення спеціального службового розслідування в частині, що стосується [PERSON] визнано таким, що втратив чинність, а довідку про обставини травми солдата [PERSON] від 09.09.2014 скасовано та визнано недійсною. Згідно зазначеного наказу обставини та характер отримання [PERSON] травми суттєво відрізняються від достовірних, оскільки останній під час обстрілів З БТР-80 (бортові №№ 320. 321. 322) був водієм БТР-80 бортовий № [NUMBER] та не виконував бойового завдання у складі мобільної групи у складі З БТР-80 (бортові №№ 320. 321.322) та з ними не перебував. Позивач вказує, що [PERSON] безпідставно отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності від травми, контузії, захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини на суму 97 440 грн., чим завдав збитків [INFO] та є прямою шкодою інтересам держави і указане негативно впливає на своєчасність виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, що також суттєво зачіпає інтереси членів їх сімей, завдає шкоди інтересам держави, а саме перешкоджає здійсненню загальнодержавних (економічних, соціальних та інших) програм. Посилаючись на ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст.1166 ЦК України, п. г) ч. 1 ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.п. 14, 19 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, просили стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Чернівці, обліковий номер особи платника податків [NUMBER] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь держави в особі Міністерства оборони України безпідставно отриману одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності від травми, контузії, захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, у сумі 97 440 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 листопада 2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі (том 1 а.с.1). Ухвалами Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.01.2018 року та від 08.06.2018 року провадження по цивільній справі зупинялось (том 1 а.с.139, 164-165). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.06.2019 року поновлено провадження у справі (том 1 а.с.177). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.08.2019 року по справі продовжено строк підготовчого провадження на п`ятнадцять днів (том 1 а.с.242). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.08.2019 року відмовлено заступнику військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах Держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України в прийнятті\~позовної заяви\~в новій\~редакції про\~зміну підстав\~позову від\~26.07.2019\~року та\~повернуто позивачу (том 2 а.с.59-60). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.08.2019 року закрито по справі підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (том 2 а.с.63-64). 19.08.2019 року відповідач [PERSON] спрямував на адресу Шевченківського районного суду м.Чернівці відзив на\~позовну заяву в якому вказав, що відповідно до наказу командира в/ч [NUMBER] №14 від 21.05.2014р. солдат [PERSON] з 21.05.2014 року відряджений до зони проведення АТО у смт. Євсуг Луганської області, де проходив військову службу до 06.07.2018р., приймав безпосередню участь в антитерористичній операції. 17.06.2014 року БТР-80 бортовий № [NUMBER] під керуванням солдата [PERSON] виконував бойове завдання, перебував в бою в р-ні смт.Металіст, знаходився під обстрілом після чого стан здоров`я став погіршуватися. Командування в/ч направило [PERSON] на обстеження в Чернівецький військовий госпіталь в/ч [NUMBER] . Зазначав,\~що Довідка\~військово-лікарської\~комісії №1119\~від 07.08.2014р.\~Чернівецького військового\~госпіталю в/ч\~ [NUMBER] ,\~Військово-лікарської\~комісії психоневрологічного\~профілю ГВМКЦ\~«ГВКГ» МО\~України від\~15.12.2014р.,\~протокол Центральної військово-лікарської комісії №2036 від 08.06.2015р., якими в [PERSON] встановлено наявність пов`язаних з виконанням обов`язків по захисту Батьківщини захворювань, та на підставі яких йому встановлено 3 групу інвалідності є чинними, не оскаржувалися в судовому порядку і відповідно до п.11 Порядку №975, затвердженого Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року є безумовною підставою для отримання позивачем одноразової грошової допомоги. Вказував, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 року у справі № 824/65/18-а наказ командира військової частини № 141 від 02.03.2017р. визнаний протиправним та скасований. Рішення суду набуло законної сили. Права на отримання одноразової грошової допомоги не може бути обмежено у спосіб, обраний прокурором. Просив в задоволенні позову відмовити. Прокурор Покора\~К.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~та представник\~ [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову. Надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Представник третьої\~особи Чернівецького\~обласного військового\~комісаріату Бойчук\~Б.А.\~та представник\~третьої особи\~Військової частини\~ [NUMBER] \~Сплавник І.В. підтримали позицію, викладену прокурором. Свідок [PERSON] будучи приведеним до присяги та попередженим під розписку про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснив, що у серпні 2014 року він знаходився у відрядженні для проведення роз`яснювальної роботи з солдатами мобілізованими в м.Чернівці. На той час він не обіймав посаду він знаходився на штатній посаді у м.Львів. Чому відсутні резолюція командира частини на рапорті Палагнюка від 26.08.14р. йому не відомо. До наказу №224 від 29.08.14р. командира частини, він відношення немає. Він допомагав складати акт спеціального розслідування і приймав участь у розслідуванні по загиблим в липні 2014 року, наказ №209 від 27.08.2014 року і цей акт стосувався загиблих в екіпажах 320, 321, 322 БТРам. Свідок [PERSON] будучи приведеним до присяги та попередженим під розписку про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснив, що працює начальником відділення персоналом штабу. У серпні 2014 року він обіймав посаду заступника начальника кадрів. Він вів облік вхідної кореспонденції, реєстрував солдат. Свідок [PERSON] будучи приведеною до присяги та попередженою під розписку про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснила, що працює діловодом військової частини [NUMBER] . У серпні 2014 року була штатним діловодом. З приводу відсутності резолюції командира частини на рапорті Палагнюка нічого не може пояснити. Якщо рапорт надійшов, вона обовязково його реєструє. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали та письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з квітня 2014 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] ( [NUMBER] ), був водієм колісних бронетранспортерів, приймав участь в АТО. Згідно виписного епікризу медичної карти стаціонарного хворого у період з 14.07.2014 р. по 07.08.2014 р. позивач знаходився на обстеженні та лікуванні у неврологічному відділенні Чернівецького військового госпіталю з діагнозом вегето-судинна дистонія із цефалічним синдромом, гострий двобічний післятравматичний кохлеарний неврит (Т.2 а.с.49). 26.08.2014 р. позивач звернувся до командира військової частини - польова пошта [NUMBER] із рапортом, в якому просив провести розслідування за фактом його травмування при виконанні бойового завдання в зоні АТО 17.06.2014 р. поблизу міста Металіст. До рапорту позивачем додано виписний епікриз та довідку (Т.1 а.с. 66). 29.08.2014 р. наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] №224 з метою уточнення причин та умов факту травмування військовослужбовця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , водія 2 аеромобільної десантної роти призначено спеціальне розслідування за вказаним фактом (Т.1 а.с. 67). Зі змісту наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 29.08.2014 р. "Про результати проведення спеціального розслідування за обставинами травмування військовослужбовця солдата [PERSON] " №225 вбачається, що солдат [PERSON] отримав травмування під час виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення АТО внаслідок вибуху пострілу РПГ-7 (Т.1 а.с. 71-72). Із акту про нещасний випадок №10/36 вбачається, що 17.06.2014 р. близько 14 години 20 хвилин поблизу населеного пункту Металіст Луганської області під час виконання бойового завдання солдат [PERSON] разом із екіпажем потрапив у засідку. В результаті чого [PERSON] отримав травми голови та вух (контузію) внаслідок близького вибуху пострілу РПГ 7. Перша медична допомога не надавалася. Також в акті зазначено, що причинами нещасного випадку є виконання службових обов`язків військової служби у районі проведення антитерористичної операції внаслідок чого солдат [PERSON] отримав травмування (контузію) (Т.1 а.с. 81-83). Актом спеціального розслідування випадку загибелі та поранення військовослужбовців військової частини [NUMBER] від 29.08.2014 р. встановлено, що обставини, за яких стався випадок, а саме поранення (контузія) [PERSON] пов`язані із виконанням обов`язків військової служби у районі проведення антитерорестичної операції (Т.1 а.с. 68-70). На підставі акта розслідування від 29.08.2014 р., проведеного згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] від 29.08.2014 р. №224, солдату [PERSON] видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №11, згідно якої за обставин: 17.06.2014 р. близько 14:20 год. поблизу н.п. Металіст Луганської області внаслідок вибуху пострілу РПГ-7 отримав травму голови та вух у районі проведення АТО, одержав вегето-судинну дистонію із цефалічним синдромом. Гострий двобічний післятравматичний кохлеарний неврит (Т.1 а.с. 80). Свідоцтвом про хворобу №1669-п від 15.12.2014 р., виданим ВЛК психоневрологічного профілю ГВМКЦ "ГВКГ" встановлено діагноз позивача: затяжний виражений стресовий розлад, тривалий астено-депресивний синдром, гостра сенсоневральна приглухувасть, більше виражена праворуч, внаслідок акубаротравми, пов`язаний із проходженням військової служби (Т.1 а.с. 84-85). 21.01.2015 року [PERSON] звільнений з військової служби на підставі висновку військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю ГВМКЦ «ГВКГ» МО України від 15.12.2015 року про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку (Т.1 а.с. 86). Згідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертною комісією №580 від 13.03.2015 р. [PERSON] внаслідок отриманих захворювань, пов`язаних із проходженням військової служби встановлено третю групу інвалідності (Т.1 а.с. 87). Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військо-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2036 від 08.06.2015 р. ЗЧМТ (контузія -2014 р.) акубаротравма солдата [PERSON] , за якою він на підставі Свідоцтва про хворобу №1669-п від 15.12.2014 р., виданого ВЛК психоневрологічного профілю ГВМКЦ "ГВКГ" МО України за ст. 17-а, 83-б графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військової служби; та яка призвела до розвитку: "затяжного вираженого стресового розладу, тривалого астено-депресивного синдрому, гострої сенсоневральної приглухуватості, більше вираженої праворуч, внаслідок акубаротравми. Вегетосудинної дистонії, стійкого цефалічного синдрому" - травма, контузія, захворювання визнані такими, що пов`язані із захистом Батьківщини. Також зазначено, що постанову по причинному зв`язку захворювань за Свідоцтвом про хворобу №1669-п від 15.12.2014 р., яке було видане ВЛК психоневрологічного профілю ГВМКЦ "ГВКГ" МО України відмінити (Т.1 а.с. 90-91). Наказом військового комісара [INFO] "Про виплату грошової допомоги солдату у відставці [PERSON] " №272 від 10.07.2015 р. позивачу виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 85260, 00 грн. (Т.1 а.с. 98-99). 25.09.2015 р. військовим комісаром [INFO] прийнято наказ "Про виплату грошової допомоги солдату у відставці [PERSON] ", відповідно до якого останньому виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 97440,00 грн (Т.1 а.с. 104-105). 02.03.2017 р. командир військової частини - польова пошта [NUMBER] прийняв наказ "Про результати проведення службового розслідування по факту надання недостовірних відомостей посадовими особами військової частини [NUMBER] у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми солдатом [PERSON] " №141, яким наказ командира військової частини - польова пошта [NUMBER] від 29.08.2014 р. №225 Про результати проведення спеціального службового розслідування [PERSON] визнано таким, що втратив чинність, у зв`язку з недостовірністю наданих відомостей зі сторони [PERSON] про обставини та характер отримання ним травми та проведене неналежним чином спеціальне службове розслідування по даному факту довідку про обставини травми солдата [PERSON] №11 від 09.09.2014 р. скасовано та визнано не дійсною. Також наказано заступнику командира військової частини - польова пошта [NUMBER] з морально-психологічного забезпечення в зв`язку з наявністю в діях [PERSON] порушення законодавства України, а саме ст. 410 КК України та Закону України "Про запобігання корупції" копію матеріалів службового розслідування направлено до військової прокуратури Чернівецького гарнізону. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року по справі №824/65/18-а апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Військової частини [NUMBER] , Військової прокуратури Чернівецького гарнізону про визнання протиправним та скасування наказу скасовано. Прийнято постанову, якою позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини [NUMBER] (польова пошта [NUMBER] ) від 02.03.2017 року №141 (том 1 а.с.170-175). Зокрема,\~постановою сьомого\~апеляційного адміністративного\~суду від\~26\~березня 2019\~року по\~справі №824/65/18-а,\~встановлено що\~під час\~службового розслідування\~2017\~року не\~встановлено осіб,\~які причетні\~до складання\~акту спеціального\~розслідування у 2014р. їх не опитано та не з`ясовано обставини щодо одержання позивачем контузії, не надано належної оцінки тому факту, що результатами спеціального службового розслідування складено акт про нещасний випадок №10/36, який ніким не скасовано, не надано оцінку висновками лікарських установ, що встановили причинний зв`язок між отриманою позивачем травмою (контузія) та виконанням ним обов`язку щодо захисту Батьківщини. Крім цього, відповідно до п.1.1 Інструкції Про порядок проведення службового розслідування у ЗСУ, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004р. №82, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 за №385/8984, остання визначає підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 7.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою\~статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого\~статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.». Підставою прокурора для звернення до суду з даним позовом до [PERSON] був наказ від 02.03.2017 р. командира військової частини - польова пошта [NUMBER] "Про результати проведення службового розслідування по факту надання недостовірних відомостей посадовими особами військової частини [NUMBER] у матеріалах спеціального службового розслідування за фактом отримання травми солдатом [PERSON] " №141, яким скасовано наказ командира військової частини - польова пошта [NUMBER] від 29.08.2014 р. №225 Про результати проведення спеціального службового розслідування [PERSON] . Наведені вище обставини жодним чином не впливають на право [PERSON] на отримання одноразової грошової допомоги. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів у сумі 97 440 грн., які, за твердженням позивача, безпідставно набуті відповідачем, не знайшли свого підтвердження в частині того, що позивач, при перерахуванні указаних коштів помилявся у вчиненні своїх дій. А тому, на думку суду\~\~твердження позивача про безпідставність перерахування ним коштів не відповідає обставинам справи. Вказаний висновок підтверджується і вище наведеним документами, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до ст.78 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Право [PERSON] на отримання грошової допомоги підтверджується належними письмовими доказами, які є чинними на даний час, не скасовані і не оспорені та встановлені в них обставини не можуть спростовуватись показами свідків. Показання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є допустимими, але неналежними доказами, тому суд відкидає такі докази. Крім того, відповідність висновків медичних документів не є предметом розгляду даного спору і їх законність та відповідність медичному діагнозу наявному у [PERSON] захворювання, а також їх відповідність обставинам службового розслідування проведеного уповноваженими особами, не є предметом розгляду даного спору. Таким чином, встановлення наявності чи відсутності факту отримання травми [PERSON] у червні 2014 року не є компетенцією суду в межах спору, що розглядається, оскільки Законом передбачено певний порядок та процедуру проведення розслідування за фактом отримання травм військовослужбовцями, а також визначено коло осіб, до компетенції яких віднесено проведення такого розслідування. Також суд відкидає як доказ новий наказ від 26.06.2019\~року №385 «Про результати проведення службового розслідування», оскільки результати цієї перевірки були відсутні на момент звернення до суду з даним позовом (17.11.2017 року). Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах Держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимог на предмет спору, на стороні позивача Чернівецький обласний військовий комісаріат, Військова частина [NUMBER] про стягнення з [PERSON] безпідставно отриманої одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності від травми, контузії, захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, у сумі 97\~440 грн. необхідно відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed