overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

В судове засідання сторони не з"явилися, про день, час та місце його проведення повідомлялися належним чином, відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним ухвалити у справі додаткове рішення. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2015 року, ухваленим у даній цивільній справі, були частково задоволені позовні вимоги [PERSON], визнаний кредитний договір №CNL-300/2024/2006 від 05.09.2006 року, укладений між [PERSON] удаваним правочином; визнано кредитний договір №CNL-300/2024/2006 від 05.09.2006 року, укладений між [PERSON], укладеним в національній валюті України, а саме вважати, що кредит був наданий [PERSON] в розмірі 163 258,36 грн. на умовах, викладених в договорі, в задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] відмовлено. На дане рішення суду ПАТ "ОТП Банк" подана апеляційна скарга. Ухвалою судді судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.07.2016 року дана цивільна справа повернута до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 01.08.2016 року для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та передана в провадження судді Кудрявцевої Т.О. 12.08.2016 року (в зв"язку з перебуванням у щорічній відпустці). Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.2 цієї статті - заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з: резолютивної частини із зазначенням, зокрема, розподілу судових витрат. Зважаючи на те, що позивач зверталася до суду із вказаним позовом з посиланням на положення Закону України "Про захист прав споживачів", в силу положень вказаного Закону вона була звільнена від сплати судових витрат? тому, частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп., що відповідає положенням Закону України "Про судовий збір" в редакції на час ухвалення судом у цивільній справі вказаного рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме: квартирою [ADDRESS] . При цьому, позивач посилалася на те, що відповідач понад шість років не мешкає за вказаною адресою, комунальні платежі не сплачує, його речі у квартирі відсутні. Позивач вимоги позову підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності. Відповідач до підготовчого судового засідання не з`явився, надав заяву, посвідчену нотаріусом Мінського обласного нотаріального округу Макаровою О.О. за реєстровим номером №3-1349, в якій позов визнав та просив про розгляд справи у його відсутності. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Обставини справи, встановлені судом. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 18.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Коханенко О.Г. за реєстровим №787, та свідоцтвом про право власності на житло від 08.12.1993 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду. У спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою ТОВ "ЖЕК "Забота" від 06.08.2019 року. Відповідач з 01.09.2012 року в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його речі у квартирі відсутні. Вказані обставини підтверджуються актом про не проживання, посвідченим ТОВ "ЖЕК "Забота". В силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла чи законом. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 22 листопада 2003 року зареєстрував з відповідачем шлюб. Від спільного шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя, постійні сварки. Налагодити нормальні стосунки в сім'ї неможливо. Позивач проживає з іншою жінкою. Тому вважає, що збереження сім'ї стало недоцільним. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подавши заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позов підтримує у повному обсязі, строк на примирення не бажає. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, подала заяву, в якій справу просила розглянути у її відсутності, позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2017 (а.с.7). У [PERSON] і [PERSON] є спільна дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують. Позивач створив нову сім'ю. Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 7), відповідач при реєстрації шлюбу своє прізвище "[PERSON]" змінила на прізвище чоловіка "[PERSON]". В поданій суду заяві відповідач бажає залишити прізвище чоловіка, тому, після розірвання шлюбу прізвище відповідачу слід залишити " [PERSON] ". В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 28 жовтня 2006 року зареєструвала з відповідачем шлюб. У них є спільна дитина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя. Налагодити нормальні стосунки в сім'ї неможливо. Тому вважає, що збереження сім'ї стало недоцільним. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, натомість подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Позов підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву в якій справу просив розглянути у його відсутності, позов визнав, згідний на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2006 (а.с. 4). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо (а.с. 6), спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують. У сторін є спільна дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 4), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище "[PERSON]" змінила на прізвище чоловіка "[PERSON]". В поданій суду заяві позивач заявила, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка, тому, після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити "[PERSON]". В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що з відповідачем [PERSON] він перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 09.11.2002 року відділом РАГСу Карлівського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 116. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, на грунті несумісності характерів та недовіри одне одному втрачене почуття кохання, в сім"ї стали часто виникати сварки та скандали, тривалий час вони проживають окремо, подальше спільне проживання в шлюбі неможливе, примирення не відбудеться. За твердженням [PERSON] фактично сім»я розпалася, кожен з них вже досить давно живе своїм життям. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору на даний час не виникає. Згоди про місце проживання неповнолітніх дітей досягнуто, вони будуть проживати з відповідачем. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 09.11.2002 року відділом РАГСу Карлівського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 116. Неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачем. Позивач в своїй заяві просить суд розглянути справу без його участі, задовольнивши всі позовні вимоги в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява від 27.01.2014 року в якій вона просить суд розглянути справу без її участі, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує, згодна з розірванням шлюбу. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи: - копію паспорта, ідент. номера позивача, - свідоцтво про одруження, - копії свідоцтв про народження дітей, - довідку про склад сім"ї позивача, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, так як в силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову", ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей, згідно ч.3 ст. 105 СК України " Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду…", в силу ч. 2 ст. 114 СК України " у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу". Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині несхожості характерів, різних поглядів на ведення побуту, шлюбно-сімейні стосунки на даний час не підтримуються, примирення не відбудеться, неповнолітні діти від даного шлюбу проживатимуть разом з матір"ю, відповідач не заперечує проти позову, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказав, що з відповідачем [PERSON] він перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 10.06.2003 року відділом РАГСу Кагарлицького РУЮ Київської області, актовий запис № 36. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, на грунті несумісності характерів та недовіри одне одному втрачене почуття кохання, в сім"ї стали часто виникати сварки та скандали, тривалий час вони проживають окремо, подальше спільне проживання в шлюбі неможливе, примирення не відбудеться. За твердженням [PERSON] фактично сім»я розпалася, кожен з них вже досить давно живе своїм життям. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору на даний час не виникає. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 10.06.2003 року відділом РАГСу Кагарлицького РУЮ Київської області, актовий запис № 36. Стягнути з відповідача витрати по оплаті послуг адвоката та судового збору. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, від позовних вимог про відшкодування судових витрат відмовився. Відповідач в судовому засіданні погодилася з позовними вимогами [PERSON], не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи: - копію паспорта, ідент. номера позивача, - свідоцтво про одруження, - довідку про склад сім"ї позивача, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, так як в силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України "у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову", ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей, згідно ч.3 ст. 105 СК України " Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду…", в силу ч. 2 ст. 114 СК України " у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу". Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині несхожості характерів, різних поглядів на ведення побуту, шлюбно-сімейні стосунки на даний час не підтримуються, примирення не відбудеться, дітей від даного шлюбу сторони не мають, відповідач не заперечує проти позову, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернувся до суду із даним позовом, просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2Р6GА03830005 від 21.08.2007 року в розмірі 157 586,09 доларів США, що за курсом 11,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.06.2014 року складає 1 870 546,86 грн. - звернути стягнення на квартиру загальною площею 55,20 кв. м., яка розташована за адресою [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № К2Р6GА03830005 від 23.08.2007 року Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", [PERSON] про визнання майнової поруки у вигляді договору іпотеки квартири такими, що припинені, просила визнати майнову поруку у вигляді договору іпотеки квартири К2Р6GА03830005, укладеного між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" 23 серпня 2007 року на квартиру [ADDRESS] такими, що припинені. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові докази по справі, враховуючи те, що для виготовлення повного тексту рішення необхідний значний час,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Направленою заявою [PERSON] просить суд винести рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме те, що йому належить трудова книжка колгоспника № [NUMBER], заповнені на ім'я [PERSON] в колгоспі "[PERSON]". В судове засідання сторони не з'явились, проте заявник спрямував до суду заяву, якою просив слухання справи проводити у його відсутність. Заяву підтримав та просив її задовольнити. Суд проаналізував та дослідив матеріали справи встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно копії паспорта (а.с.9) заявник є [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії посвідчення водія (а.с.6) та картки платників податків (а.с.11), виданих заявнику, прізвище останнього також вказано як "[PERSON]". В трудовій книжці ж колгоспника його прізвище ім'я та по-батькові зазначено як [PERSON], [INFO], в зв'язку з чим виникла необхідність встановити факт, що даний правовстановлюючий документ належать саме йому - [PERSON], задля оформлення пенсії за віком. Також, саме заявнику було видано архівну довідку про те, що [PERSON] працював в колгоспі "[PERSON]" в с. Квітневе Білогірського району Хмельницької області, де, зокрема, народився заявник, як вбачається з копії паспорта. З матеріалів справи також вбачається, що деякі документи, як то копія іншої трудової книжки, яка була видана на ім'я заявника, військовий квиток та свідоцтво про народження останнього були заповнені на російській мові як "[PERSON]". А тому заявник в обґрунтування заяви вказує про допущення помилки при оформлені трудової книжки в колгоспі, в зв'язку з невірним перекладом прізвища. Отже, дані обставини підтверджують те, що в трудовій книжці колгоспника було допущено помилку і не усунення даного недоліку є значною перешкодою для заявника при реалізації свого права на отримання пенсії за віком, а також те, що іншим шляхом встановити даний факт не представляється можливим, як тільки звернення до суду. Згідно п. 1, п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз зазначених норм та вищевказаних обставин, приводить до висновку, що заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником, а також, суд враховує те, що іншим шляхом усунути дані помилки неможливо, що позбавляє заявника реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач звернувсь до суду із вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 25.07.1992 року він придбав в Радгоспа "Липовецький" квартиру №6 по вулиці Леніна (перейменовано на "Героїв Майдану") №75 "а" в смт. Липовець. Маючи намір відчужити квартиру, позивач звернувсь до державного реєстратора щоб зареєструвати право власності. Розглянувши подані документи державний реєстратор Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області [PERSON] відмовила у реєстрації права власності мотивувавши своє рішення тим, що вищевказаний договір посвідчує право власності позивача на 2/25 частки даної квартири. Оскільки право власності позивача не визнається, останній просить суд визнати за ним право власності на квартиру в цілому. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.07.1992 року між Радгосп "Липовецький" (далі-продавець) та Костін В М. (далі-покупець) було укладено Договір купівлі-продажу за умовами якого покупець придбав квартиру № 6 в смт. Липовець по вулиці Леніна 75 "а" житловою площею 37,9 кв.м. За заявою власника відчужено: 6-1 коридор; 6-2 коридор; 6-3 туалет; 6-4 ванна; 6-5 кухня; 6-6 кладова; 6-7 кладова; 6-8, 6-9, 6-10 кімнати, що складає 2/25 індивідуальну долю. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Липовецької нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1771. 31.07.2014 року рішенням Липовецької міської ради затверджено нове впорядкування нумерації будинків по вулиці Героїв Майдану (раніше вулиця "Леніна"), яким 16 квартирному житловому будинку за № 75 "а" присвоєно номер "7". 07.11.2016 року з метою реєстрації права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач звернувсь до державного реєстратора із відповідною заявою. Розглянувши подані документи державний реєстратор Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області [PERSON],

Outcome: dismissed