Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

12.01.2015 року ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" звернулось в суд із позовом до відповідачів про солідарне стягнення кредитної заборгованості та вказує, що 02.08.2008 року між АТ "Індустріально-експортний банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 349/08-і, згідно умов якого банк надав останній кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру в сумі 48000 дол.США на термін до 31.07.2028 року включно та відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 13,40 % річних, з узгодженим та підписаним сторонами графіком погашення чергових платежів. Однак, у порушення умов визначених договором відповідач [PERSON] зобов'язання належним чином не виконує, а тому станом на 24.12.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 48460, 65 дол.США. У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 01.08.2008 року. Просить солідарно стягнути із відповідачів на свою користь заборгованість в розмірі 48460,65 дол. США т пеню в розмірі 7432,58 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача Пилипчук І.Ю. у судове засідання не з'явився, подав заяву, якою просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та представник відповідача [PERSON]. у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подали, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між акціонерним товариством "Індустріально-експортний банк" (в подальшому - ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 349/08-і (далі -к кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 48000 дол.США із терміном користування кредитом - 01.08.2008 року до 31.07.2028 року, із щомісячною сплатою процентів в розмірі 13.40 % річних (а.с. 5-10). Факт надання позичальнику коштів підтверджується валютним меморіальним ордером № 349/08-і, розпорядженням бухгалтерії від 01.08.2008 року (а.с. 11-12). В подальшому відповідач [PERSON] внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на "Бєлова" (а.с. 19-21). 16.07.2014 року позивачем була надіслана претензія позичальнику про погашення заборгованості, однак остання була залишена без реагування (а.с.14-15). Як вбачається із розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором становить:48460,65 дол.США, з яких строкова заборгованість становить 43184,05 дол.США, що за курсом НБУ на дату розрахунку 15,6617 еквівалентно 676336,20 грн., прострочена заборгованість становить 803,61 дол.США, що за курсом НБУ еквівалентно 12585,91 грн., прострочені відсотки становлять 4472, 99 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 70054,69 грн., а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди в розмірі 7432,58 грн. (а.с.4). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON]Я було укладено договір поруки № 349/08-і від 01.08.2008 року, відповідно до умов якого сторонами визначено, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком на рівні з позичальником за кредитним договором (а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вказаним положенням законодавства кореспондують п.п. 1.2., 2.1. договору поруки (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з'явилися, доводів позивача не спростували, доказів належного виконання зобов'язань не подали, а тому суд приходить до висновку, що з останніх слід солідарно стягнути заборгованості за кредитним договором в розмірі 484460, 65 дол.США, що еквівалентно 758976,80 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 1827 грн. судового збору з кожного.

Outcome: approved