Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Солонянська районна державна адміністрація Дніпропетровської області як органу опіки та піклування звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до відповідачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачка є матір'ю неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], батько якої [PERSON] помер [INFO] згідно свідоцтва про смерть виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 03 вересня 2013 року, та доньки [PERSON], [INFO], державна реєстрація народження якої відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України проведена за вказівкою матері, які з 31 серпня 2011 року перебувають на обліку в службі у справах дітей Солонянської райдержадміністрації як такі, що мають статус дітей позбавлених батьківського піклування, оскільки мати дітей [PERSON] згідно вироку суду 05 липня 2011 року була засуджена до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, яке відбувала в місцях позбавлення волі. Батько дитини [PERSON] - [PERSON] перебував у місцях позбавлення волі за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2010 року, а після звільнення з місць позбавлення волі у квітні 2012 року його донька [PERSON] залишилася проживати в сім'ї опікуна, так як [PERSON] був позбавлений батьківських прав згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2013 року, а в серпні 2013 року він помер. Неповнолітні діти [PERSON], та [PERSON] з 10 жовтня 2011 року перебувають під опікою рідної бабусі [PERSON], [INFO], яка є матір'ю відповідачки [PERSON] Після звільнення з місць після позбавлення волі у вересні 2014 року відповідачка [PERSON] у грудні 2014 року звернулася до служби у справах дітей Солонянської районної державної адміністрації з заявою про неможливість в подальшому займатися вихованням та утриманням дітей, оскільки вона не працює, має слабке здоров'я, влаштовує особисте життя, не має стабільності та не бачить майбутнього, у зв'язку з чим в подальшому не може та не хоче виховувати дітей. Відповідачка, хоча і проживає з дітьми в одному будинку, що належить її матері - [PERSON], не цікавиться життям дітей, не займається їх вихованням та матеріально їх не забезпечує. Після повернення відповідачки з місць позбавлення волі психологічна атмосфера в сім'ї стала напруженою, вона негативно впливає на дітей, веде аморальний спосіб життя, випиває, вживає наркотичні речовини, в навчально-виховному процесі доньки [PERSON] участі не приймає, не відвідує батьківські збори, пасивна до досягнення дитини в навчанні, виконанням батьківських обов'язків не займається, а утриманням та вихованням дітей займається бабуся - [PERSON], за рахунок якої проживає і відповідачка, яка часто йде з дому та залишає дітей на бабусю. У грудні 2014 року до служби у справах дітей звернулася [PERSON], яка призначена опікуном дітей, з заявою про вирішення питання позбавлення батьківських прав її доньку [PERSON], відповідачку у справі, щодо неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки мати дітей вихованням та утриманням їх не займається, не працює, займається влаштуванням свого особистого життя в якому немає місця дітям. Оскільки відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дітей, не дбає про їх моральний та фізичний розвиток та не цікавиться їхнім життям прохали суд позбавити її батьківських прав та стягнути з відповідачки на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дітьми, аліменти на утримання неповнолітніх дітей з урахуванням встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісяця на кожну дитину, оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє її від обов'язку утримувати дітей до їх повноліття, а при визначені розміру аліментів врахувати встановлений відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання представник позивача - Солонянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.40,42), не з'явився. Згідно поданої до суду письмової заяви (а.с.43) позов підтримав, прохав розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи під розписку (а.с.41), в судове засідання не з'явилась. Згідно письмової заяви позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 400 гривень на кожну дитину, зазначивши, що на даний час проживає в будинку своєї матері [PERSON], де проживають і її діти, утриманням та вихованням яких займається її мати, а їх бабуся. Після звільнення з місць позбавлення волі вона від їх утримання та виховання усунулася і не бажає цього робити. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Відповідачка [PERSON] згідно свідоцтв про народження є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.23), та [PERSON], [INFO], державна реєстрація народження якої відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України проведена за вказівкою матері, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України ( а.с.24-25). Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2010 року [PERSON] було засуджено до 2 років позбавлення волі, а [PERSON] була засуджена згідно вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2011 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі (а.с.18-20), в зв'язку з чим малолітнім дітям - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 13 вересня 2011 року №Р-530/0/4-11 та №Р-529/0/4-11 було встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.10,11), а згідно наказів служби у справах дітей Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 31 серпня 2011 року №38 та №39 їх взято на первинний облік (а.с.14-15). Розпорядженнями голови Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 10 жовтня 2011 року №Р-580/0/6-11 та №Р-579/0/6-11 над малолітніми дітьми - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON], [INFO] (а.с.14-17), яка є рідною бабусею дітей та з якою діти фактично проживають і саме вона весь цей період займається вихованням та утриманням дітей. Згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2013 року, яке набрало законної сили, [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнуто з нього аліменти на її утримання в розмірі 300 гривень (а.с.21-22), а [INFO] [PERSON] згідно свідоцтва про смерть помер, про що вчинено актовий запис №201 від 03 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.27). Відповідачка [PERSON] після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі 04 вересня 2014 року (а.с.28-29), усунулася від виховання та утримання неповнолітніх дітей, в зв'язку з чим до Солонянської районної державної адміністрації з заявою від 18 грудня 2014 року звернулася [PERSON], [INFO], яка є опікуном неповнолітніх дітей, про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки остання ніде не працює, займається влаштуванням особистого життя, в якому місця дітям немає, їх вихованням та утримання не займається (а.с.32-33). З аналогічною заявою до служби у справах дітей Солонянської районної державної адміністрації 19 грудня 2014 року звернулася відповідачка [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки вона не може та не бажає займатися їх вихованням та утримання (а.с.30), що підтвердила і поданою письмовою заявою до суду (а.с.45). У судовому засіданні встановлено, що відповідачка як мати двох малолітніх дітей не приймає участі в їх вихованні та утриманні, не дбає про їх моральний та фізичний розвиток, не приділяє уваги їх фізичному, духовному, інтелектуальному та культурному розвитку, не турбується про їх здоров'я, після звільнення з місць позбавлення волі не працює та знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON], про що свідчать характеристика з місця проживання (а.с.34), довідка - характеристика комунального закладу освіти Жданівської середньої школи I-III ступенів Солонянської районної ради Дніпропетровської області на [PERSON], з якої вбачається, що після повернення відповідачки з місць позбавлення волі атмосфера в сім'ї напружена, мати [PERSON] негативно впливає на дітей, веде аморальний спосіб життя, випиває, вживає наркотичні речовини, в навчально-виховному процесі дитини займає пасивну позицію, не виконує батьківські обов'язків стосовно доньок, не відвідує батьківські збори, досягненнями дитини в навчанні не цікавиться (а.с.26). З акту обстеження житлово - побутових умов від 23 грудня 2014 року, складеного депутатом Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.31), діти проживають в квартирі [PERSON], житлово-побутові умови проживання неповнолітніх дітей задовільні, квартира має індивідуальне опалення, забезпечена водопостачанням, водовідведенням. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідачку [PERSON] необхідно позбавити відповідно до вимог ст.164 СК України батьківських прав, оскільки невиконання або ухилення від виконання обов'язку по вихованню дітей є відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України підставою до застосування наслідків, передбачених Сімейним кодексом України, в тому числі і позбавлення батьківських прав, що вбачаться і з висновку Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області як органу опіки та піклування щодо необхідності позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст.180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, а позбавлення батьківських прав відповідно до ст.164 ч.2 Сімейного кодексу України не звільняє від обов'язку по утриманню дітей,при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. Аналогічні положення містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", в якому зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь органу опіки та піклування чи осіб, які будуть опікуватися дітьми, аліменти на утримання малолітніх у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дітьми повноліття з урахуванням встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" прожиткового мінімуму, який для дітей віком до 6 років складає - 1032 гривень, від 6 до 18 років - 1286 гривень, а зазначена сума буде відповідати 30% встановленого прожиткового мінімуму, а також х урахуванням матеріального стану та стану здоров'я як дітей, так і платника аліментів, яка є працездатною, має мінливий нерегулярний дохід, так як офіційно не працює, повинна та має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, а позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнала в повному обсязі згідно поданої до суду письмової заяви (а.с.45). Також, у зв'язку з задоволенням позову відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судові витрати по справі, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved