Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення і доповнення позовних вимог просить визнати недійсним договір оренди землі №2007-007/013А від 15.01.2007 р. з ТОВ "Зоря-Агро" та стягнути з відповідача на його користь понесені у справі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є власником земельної ділянки площею 29,73га, у т.ч. земельної ділянки №2, площею 10,26 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Сухобалківської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, та яку він передав в оренду ТОВ "Зоря-Агро" в особі директора [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 8 років на підставі договору оренди землі №2007-007/013А від 15.01.2007р. Відповідач взяв на себе зобов'язання провести державну реєстрацію вказаного договору оренди, однак, один примірник договору оренди після державної реєстрації йому не надав, пояснивши, що він сам повинен взяти свій примірник з реєстраційного округу "Центр ДЗК", де в подальшому йому відмовили, пояснивши, що всі примірники зареєстрованих договорів оренди забрав директор [PERSON], який подавав їх на державну реєстрацію. 28.09.2011р. відповідачем була складена додаткова угода до вказаного договору оренди про збільшення орендної плати з 2% до 3%, яку відповідач передав позивачеві на підпис та яку він відмовився підписувати тому, що до того часу так і не отримав один примірник договору оренди землі від 15.01.2007 року, крім того, просив змінити дату виплати орендної плати - не пізніше 01 вересня, так як мав на утриманні двох дітей-школярів, а також просив враховувати інфляційні процеси. У зв'язку з цими обставинами, а також наближенням закінчення 8-річного строку оренди, позивач постійно звертався до відповідача з вимогою надати один примірник договору оренди землі, попереджаючи про своє бажання самостійно обробляти свою земельну ділянку, проте, ним було встановлено, що вказаний договір оренди землі ніби-то був укладений на строк 16 років, а не на 8 років, як вони домовлялися і як було вказано на першому аркуші при підписанні ним договору оренди землі у січні 2007 року. Вважаючи, що перший аркуш був підмінений іншим, в якому вказано строк оренди вже 16 років, таким чином відсутня його воля та волевиявлення на укладення спірного договору і передачу в оренду земельної ділянки ТОВ "Зоря-Агро" на вдвічі збільшений від обумовленого сторонами строк, у зв'язку з чим вважає, що за наведених обставин його права власника земельної ділянки порушені, а тому, посилаючись на ст.203 ч.3, ст.215 ч.1, ст.230 ЦК України, за захистом порушених прав змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Молотков В.М. в судовому засіданні підтримали уточнені і доповнені позовні вимоги, які просили задовольнити із вказаних у них підстав, підкресливши, що той факт, що перші аркуші двох договорів відрізняються від інших трьох аркушів кожного договору, свідчить про заміну перших аркушів з метою не санкціонованого власником збільшення строку оренди, крім того, намагання відповідача не дати можливості позивачеві отримати один примірник договору оренди землі протягом кількох років після реєстрації оспорюваного договору, на їх погляд, свідчить саме про одностороннє втручання сторони відповідача у збільшення строку оренди землі, окрім того, вказують на невідповідність тексту оспорюваного договору Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою КМ України від 03.03.2004 року, щодо зазначення істотних умов договору оренди землі, зокрема, - орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Представник відповідача за довіреністю Вовчанська Г.С. в судовому засіданні уточнені і доповнені позовні вимоги сторони позивача не визнала, просила повністю відмовити у їх задоволенні, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість, на те, що експерти у висновку вказали, що перші аркуші паперу, на якому виготовлені два примірники договору оренди землі №2007-007/013 та №2007-007/013А, укладеного 15.01.2007 відрізняються від аркушів 2-4 вказаних документів, але не вказують про підміну (вилучення) перших аркушів двох договорів, на допущені неточності у посиланні на прізвище раніше головуючої судді, повноваження якої на той час скінчилися, на відсутність взагалі договору оренди землі з №2007-007/013А від 15.01.2007 року та зареєстрованого у Доманівському реєстраційному окрузі "Центр ДЗК" 12 квітня 2007 року за №040701300067, а також у порушенні вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Представник третьої особи без самостійних вимог -Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Юрчак І.М. у судове засідання надав суду Журнал реєстрації договорів оренди землі по Сухобалківській сільській раді за 2007 рік для дослідження в судовому засіданні, пояснивши, що реєстрація спірного договору оренди проводилась в 2007 році у Доманівському реєстраційному окрузі "Центр ДЗК" за №040701300067 та у 2011 році журнали про реєстрацію і договори оренди, які були зареєстровані в Журналі, були передані їм, оригінал оспорюваного договору був наданий на запит суду для проведення експертизи, будь-якого іншого договору у 3/особи немає. Суд, заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 15.01.2007 р позивачем [PERSON] (орендодавець) та ТОВ "Зоря-Агро" (орендар) було укладено договір оренди землі № 007-007/013А, згідно з яким товариство набуло в оренду вказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як пояснив позивач в судовому засіданні - строком на 8 років. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки № 2 площею 10,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Сухобалківської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24.03.2004 р., витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, належної позивачу вартістю 213847,34грн. станом на жовтень 2015 року №19-28-0.4-3783/2-15 (а.с. 181-184, 185, 120). Із матеріалів справи встановлено, що Угодою від 10.01.2007 між ТОВ "Зоря-Агро" і [PERSON] розірвано договір оренди землі, зареєстрований у державному реєстрі земель за № 040401300015 від 10.06.2004 р. в добровільному порядку за згодою сторін (а.с.73). Як встановлено із першого аркушу дослідженого судом тексту спірного договору № 2007-007/013А від 15.01.2007р. між [PERSON] і ТОВ "Зоря-Агро", позивач, як орендодавець, надає, а відповідач ТОВ "Зоря-Агро", як орендар, в особі директора [PERSON], приймає в строкове платне користування на 16 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,26га, яка знаходиться на території Сухобалківської сільської ради Доманівського району Миколаївської області (преамбула, пункти 1, 3, 8 договору). До договору, як його невід'ємні частини, додаються: акт визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) від 20.02.2004 р., проте, в акті прийому-передачі земельної ділянки згідно оспорюваного договору оренди землі від 17.04.2007 р. не вказано на який строк передається і приймається земельна ділянка розміром 10,26 га. Згідно з висновком судово-технічної експертизи матеріалів документів № 2556/16498-16510/16-34 від 07.11.2016 р.: "1.Папір на якому виготовлені перші сторінки двох екземплярів багатосторінкового договору оренди землі №2007-007/013 та №2007-007/013А, укладеного 15.01.2007 та зареєстрованого 17.04.2007 у Доманівському реєстраційному окрузі Миколаївської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" за №040701300067 відрізняється від паперу інших сторінок обох екземплярів цього договору за складом. Отже, перші аркуші паперу, на якому виготовлені два примірники договору оренди землі №2007-007/013 та №2007-007/013А, укладені 15.01.2007 р., відрізняються від аркушів 2-4 вказаних документів" (а.с.171-173). Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п.1 ч.1 ст.11 ЦК України. Правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.202 ЦК України). За змістом ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, ЗУ "Про оренду землі. Відповідно до ч.1 ст.6 ЗУ "Про оренду землі" орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Статтями 16, 17 ЗУ "Про оренду землі" оренда земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання - передачі. Статтею 203 ЦК України закріплені норми про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Частиною 1 ст.202, ч. 3 ст.203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, що є одним із головних елементів угоди (правочину). Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Верховний Суд України у постанові від 18.12.2013 р. у справі за № 6-127цс13 висловив правову позицію, згідно із якою зазначив, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Нормами ч.2 ст.90, ст.152 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають захисту і відновленню в порядку і у спосіб, встановленому законом, відповідно до п. 2 ч.2 ст.16, ст.ст. 203, 215, 216, 230 ЦК України, п. «в» ч.3 ст.152 ЗК України таким є визнання правочину недійсним. Суд з урахуванням наведеного вважає доведеною і обґрунтованою вимогу позивача про визнання недійсним договору оренди землі № 2007-007/013А від 15.01.2007 р. з ТОВ "Зоря-Агро" з підстав відсутності у нього волі та волевиявлення на укладання договору на строк 16 років та передачу в оренду земельної ділянки відповідачеві на 16 років у зв'язку з тим, що позивач оспорюваний договір не отримав від відповідача, мав намір укласти договір строком на 8 років, тому вказане є підставою для визнання його недійсним згідно ч.3 ст.203, ч.1 ст.203, ч. 1 ст. 215, 230 ЦК України. Доказів того, що на підставі даного договору виникли та існували зобов'язально - договірні відносини щодо оренди земельної ділянки строком на 16 років, які б відповідали взаємним правам та обов'язкам, спільному волевиявленню сторін і вимогам законодавства, суду не надано. Відповідно до положень ст.15 ЦК України, яка кореспондується із ст.3 ЦПК України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У п.11 постанови Пленуму ВСУ від 8.12.2009 року4 №14 "Про судове рішення у цивільній справі" надано роз'яснення про те, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів (ч.ч. 1, 2 ст.3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно із ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що досліджена в судовому засіданні переписка позивача з керівником відповідача свідчить про неодноразові прохання і вимоги орендодавця [PERSON] отримати один примірник спірного договору оренди землі №2007-007/013А, який він повинен був отримати від відповідача після укладання та державної реєстрації, проте, сторона відповідача не спростувала твердження позивача та не надала суду докази про вручення позивачеві одного примірника оспорюваного договору оренди землі, що свідчить про порушення прав орендодавця та вимог чинного законодавства. Окрім того, в матеріалах справи є декілька ксерокопій договорів оренди, підписаних сторонами та скріплених печаткою відповідача, які мають ряд відмінностей, зокрема і в даті державної реєстрації, що свідчить не лише про технічні помилки, допущені під час державної реєстрації оспорюваного договору оренди. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує згідно положень ст.88 ЦПК України. Враховуючи, що судово-технічна експертиза матеріалів документів призначалась у зв'язку з тим, що позивачем заявлена вимога про визнання договору недійсним з тих підстав, що у спірному договорі оренди землі було замінено перший аркуш на якому збільшено строк оренди землі, та ці обставини знайшли своє підтвердження у висновку експертизи, не спростовані стороною відповідача, а тому витрати, пов'язані з оплатою експертизи, які поніс позивач згідно рахунку Київського НДІСЕ №2843 від 18.04.2016 р., акту від 07.11.2016р. та банківської квитанції про сплату 5296,00грн. за проведення експертизи (а.с. 159, 163, 170), суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ "Зоря-Агро", що відповідає вимогам ЦПК України.

Outcome: approved