Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 29.07.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Шлюбні відносини протягом останніх років між сторонами припинились, вони припинили розуміти та кохати один одного, проживати однією сім'єю, вести домашнє господарство, а також в них з'явились розбіжності в поглядах на сімейне життя та ведення спільного побуту. Крім того, вже більше двох років сторони проживають окремо. Протягом даного часу, позивач зазначає, що він намагався примиритися та відновити сім'ю, проти це не дало жодного результату. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, а тому подальше спільне життя, примирення та збереження сім'ї є неможливим та суперечить його інтересам. На даний час вихованням та забезпеченням доньки [PERSON] займається позивач. Відповідач не надає будь-якої фінансової допомоги на утримання доньки, хоча є фізично здоровою людиною працездатного віку, інших утриманців не має та має нерегулярний дохід. Забезпечення дитини всім необхідним потребує значних коштів, яких позивачу не вистачає. В зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між ними; стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до її повнолітття, а також стягнути з відповідача на його користь 243,60 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.. В судовому засіданні позивач та його представники [PERSON], [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України суд ухвалив заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач та його представники не заперечили проти такого порядку вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, його представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 038038 від 29.07.2007 року, виданого виконавчим комітетом Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, судом встановлено, що 29.07.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 06 (а.с. 10). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 105626, виданого 02.06.2008 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 11). З довідки МКП "ЖЕК № 15" від 05.03.2015 року судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], м. Вінниця (а.с. 12). Відповідно до акту № 230315/255 від 23.05.2015 року, складеного комісією МКП "ЖЕК № 15" вбачається, що за адресою: [ADDRESS] в м. Вінниці зареєстрований [PERSON], який є квартиронаймачем. Також було встановлено, що на момент обстеження за даною адресою тимчасово перебуває без реєстрації [PERSON] (а.с. 14). Також факт проживання дитини з батьком [PERSON], підтверджується актом обстеження житлового приміщення від 26.03.2015 року (а.с. 15). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць становить: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1286 гривень, з 1 жовтня - 1286 гривні. Також, відповідно до вищезгаданого Закону, мінімальний розмір аліментів для дитини віком від 6 до 18 років становить 385,80 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, у зв'язку з чим в задовленні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинна надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так, судом враховується, що дитина сторін проживає разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку, на даний час не працює, постійного заробітку не має. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітньої [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи з 08.05.2015 року. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. витрат на сплату судового збору (а.с. 1), а також в дохід держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial