Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти у розмірі 7582,5 грн. в якості відшкодування понесених витрат на усунення недоліків свого автомобіля. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача ТОВ «Ніссан Мотор України» надіслав заперечення проти позову, в яких послався на порушення позивачем умов гарантії. Також просив застосувати позовну давність до вимог позивача. Представник відповідача ТОВ «Прайм Кар» у судове засідання не з'явився, відповідач знаходиться на території, що не контролюється державою Україна. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія акту виконаних робіт від 26.07.2013 р.; копія заяви про гарантійний випадок; копія акту візуального огляду і прийому-передачі автомобіля в ремонт від 26.07.2013 р.; копія рекламаційного акту технічного стану автомобіля від 29.07.2013 р.; копії товарних чеків; копія акту виконаних робіт від 01.08.2013 р.; копія наряду-замовлення від 19.11.2013 р.; копія претензії; копія рекомендованого повідомлення; копія листа від 04.02.2015 р.; копія гарантійної та сервісної книжки та гарантійного свідоцтва; письмові заперечення на позовну заяву; копія договору купівлі-продажу автомобіля; довіреність; витяг з реєстру платників єдиного податку; . Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15 листопада 2010 р. позивач придбав у автосалоні ТОВ «Прайм Кар», що є офіційним дилером Ніссан Інтернешнл СА транспортний засіб марки NISSAN QASHQAI 2.0 МТ 2WD, номер кузова [NUMBER], про що свідчить договір купівлі-продажу автомобіля №0354 Фл/Qashqai від 12.10.2010 р. та отримав гарантійне свідоцтво, гарантійну та сервісну книжку, які є невід'ємною частиною договору купівлі-продажу автомобіля. 26 липня 2013 р. [PERSON] на підставі довіреності від позивача, виданої 25.02.2011 р., звернувся до ТОВ «Прайм Кар» задля здійснення огляду та ремонту автомобіля. ТОВ «Прайм Кар» було проведено комп'ютерну діагностику ходової частини автомобіля позивача за результатами якої було виявлено: -люфт та гул маточини колісних підшипників передньої підвіски, -люфт в шарнірах правої стійки переднього стабілізатора поперечної підвіски, -знос втулок переднього стабілізатора поперечної стійкості, -обірвані задні сайлентблоки підрамника передньої підвіски, -надірвані задні сайлентблоки важелів передньої підвіски. На виявлені недоліки була складена заява про гарантійний випадок ВХ-25230 в якому представник позивача просив усунути виявлені несправності автомобіля, автомобіль був залишений на зберігання і подальший ремонт згідно з актом візуального огляду та прийому-передачі автомобіля на ремонт №25230 від 26.07.2013 р. 29.07.2013 р. ТОВ "Пройм Кар" позивачу було відмовлено в гарантійному обслуговуванні на підставі рекламаційного акту технічного стану автомобіля, в якому було зазначено, що несправності підлягають усуненню за рахунок замовника у відповідності з Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №792 від 11.11.2003 р. (діяв на час спірних відносин) Підставою для відмови в гарантійному обслуговуванні було недотримання пункту 2.8. гарантійної і сервісної книжки, а саме: внесення змін в конструкцію автомобіля (облаштування неоригінальних колісних дисків). Позивачем для усунення виявлених недоліків були придбані наступні запчастини: підшипник маточини переднього колеса - 2 шт. на суму 5000 грн., стійка стабілізатора передня права - 1 шт. на суму 230 грн., втулка стабілізатора переднього - 2 шт. на суму 190 грн., сайлентблок важелів передніх задній - 2 шт. на суму 390 грн., сайлентблок підрамника переднього задній - 2 шт. на суму 360 грн., а всього 6170 грн., що підтверджується товарним чеком від 30.07.2013 р. наданого магазином «Мотор». Окрім того, позивач зазнав витрат щодо отримання послуг/робіт по здійсненню заміни пошкоджених частин на вище придбані нові запчастини, які полягають в наступному: заміна підшипника передньої маточини, вартість якої становила 292,5 грн. згідно з актом виконаних робіт від 01.08.2013 р. наданого ТОВ «Прайм Кар», заміна підшипника передньої маточини, вартість якої становила 300 грн. згідно з товарним чеком від 05.08.2013 р. наданого ФО-П [PERSON], всього на суму 592,5 грн. Таким чином, позивачем було здійснено закупку товарів та послуг/робіт на загальну суму 6762,5 грн. 17 січня 2015 р. позивачем була направлена претензія до ТОВ «Ніссан Мотор України», як представнику Ніссан в Україні та виконавцю гарантій, що були надані позивачу при покупці автомобіля, з проханням відшкодування понесених витрат. 04.02.2015 р. позивач отримав відповідь від «Ніссан Мотор України», згідно з якою ТОВ лише підтвердило правомірність відмови ТОВ "Прайм Кар" у проведенні гарантійного ремонту, відповідно до п.2.8 п.п.4 гарантійної і сервісної книжки. Відповідно до ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" (далі Закон) під виробником розуміється - суб'єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення…; або імпортує товар; На підставі ст.8 ч.1, ч.3, 13, 14 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати, зокрема, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Вимоги, встановлені частиною першою цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера). Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. З гарантійної книжки на автомобіля вбачається, що відповідач ТОВ «Ніссан Мотор України» є імпортером автомобілів Ніссан, тобто має статус виробника. Таким чином відповідно до закону відповідачі як продавець та виробник несуть однакову відповідальність перед позивачем за порушення його права споживача, тому суд вважає обґрунтованим вимоги про стягнення понесених позивачем витрат на усунення недоліків товару у солідарному порядку в розмірі 6762, 5 грн. і задовольняє позов на цю суму. Суд не приймає у якості доказу понесених позивачем витрат наряд-замовлення №36346 від 19.11.2013 р. на суму 820 грн. наданого ФО-П [PERSON], оскільки відповідно до п.26 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених наказом Мінтрансу України №792 від 11 листопада 2002 р. наряд замовлення, як розрахунковий документ, що засвідчує надання послуги, повинен бути підписаний, з одного боку, контролером якості Виконавця, що засвідчує повноту виконання, оплату, якість надання послуг і гарантійні зобов'язання (підпис повинен бути завірений печаткою), а з другого боку підписаний Замовником. Вказаним вимогам наданий документ не відповідає. Разом з цим, суд вважає достатнім доказом понесених витрат товарний чек від 30 липня 2013 р. за вказаними у ньому датою придбання, переліком придбаних запчастин, посиланням на автомобіль тієї ж моделі, що й у позивача. Суд не приймає посилання представника відповідача ТОВ «Ніссан Мотор України», на недотримання позивачем умов гарантії. З п.п.4 п.2.8 гарантійних зобов'язань вбачається, що гарантія не поширюється на дефекти, що виникли внаслідок внесення змін в конструкцію автомобіля та встановлення обладнання, що не відповідає технічним вимогам виробника. Відповідно до ст.32 ч.1, ч.2 "Про дорожній рух" переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Тобто поняття переобладнання та внесення змін в конструкцію автомобілю є фактично тотожними. З рекламаційного акту від 29.07.2013 р. та заперечень на позов не вбачається, яким чином встановлення дисків на автомобіль змінило параметри конструкції та/або призначення автомобілю, його вагу та/або її центр, колісну базу чи колісну формулу тощо. Також суду не надані докази того, що встановлені позивачем диски не відповідали технічним вимогам виробника, бо саме невідповідність цим вимогам, а не "неоригінальність" як зазначено в рекламаційному акті, є підставою для відмови у гарантійному ремонті. Вирішуючи питання про позовну давність, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.681 ЦК України до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності). Суд не приймає заперечення позивача щодо того, що його звернення не є зверненням про усунення недоліків, а тому положення про спеціальну позовну давність на них не поширюються, бо згідно ст.8 Закону відшкодування витрат на поведений ремонт є одним з видів захисту порушеного права споживача саме у випадку встановлення недоліків проданого товару. Разом з цим, згідно ст.267 ч.5 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Перебіг строку позовної давності по справі сплив 26 липня 2014 р., тобто у період проведення активної фази АТО на території як Луганської області, так, зокрема, і м. Лисичанська, що унеможливлювало звернення до суду. Окрім того, загальновизнаною є обіцянка Президента України П.О. Порошенка про закінчення АТО впродовж кількох годин, тобто повернення як фактичного так і юридичного місця знаходження ТОВ "Пройм Кар" під контроль держави Україна найближчим часом. Так само не давали підстав сумніватися в цьому позивачу багаточисленні заяви ЗМІ, які суд також вважає відповідно до ст.61 ч.2 ЦПК України загальновідомими обставинами, про те, що ЗСУ та НГ протистоять маргіналізовані верстви населення, які на думку ЗМІ складаються з героїнових наркоманів та алкоголіків. І тільки коли стало зрозуміло, що повернення контролю над певними частинами Луганської області відкладається на невизначений час, позивач звернувся до ТОВ «Ніссан Мотор України» із заявою про вирішення спору у добровільному порядку, а після відмови до суду із позовом. Тому суд вважає, що у позивача були поважні причини для пропуску строку позовної давності. З відповідачів в рівних частках підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial