Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач 21 грудня 2015 року звернулася з позовом до відповідача, який є її колишнім чоловіком, та просить постановити судове рішення, яким стягнути з останнього аліменти на своє утримання в розмірі 750 грн. щомісяця, протягом строку інвалідності. При цьому позивач посилалася на те, що рішенням Жовтоводського міського суду від 15.11.2005 року на її користь з віlповідача були стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 100 грн. 00 коп. На теперішній час працездатність її не поновилася, вона є інвалідом другої групи, у зв'язку із хворобою вона потребує додаткових витрат, а тому коштів, які були раніше стягнуті з відповідача, та пенсії, яку вона отримує, не вистачає на лікування та додаткове харчування, яких вона постійно потребує. В судове засідання позивач та її представник, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, не з"явилися. Представник позивача звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, зазначивши, що позов підтримується позивачем у повному обсязі. (а.с. 31) Відповідач в судовому засіданні, не спростовуючи того факту, що шлюб, від якого вони мають двох повнолітніх дітей, між ним та позивачем розірвано та не оспорюючи того факту, що позивач потребує матеріальної допомоги у зв'язку із хворобою, просив суд задовольнити позов частково, у розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно, посилаючись на те, що на його утриманні також знаходиться малолітня донька [PERSON], [INFO] року та на те, що він має кредитні та боргові забов"язання перед банківськими установами та своїми родичами, які зумовлені тим, що після припинення шлюбу з позивачем він вимушений був купувати собі житло. Суд, заслухавши пояснення відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Закон, а саме ст.ст. 75, 77, 79, 80 Сімейного Кодексу України, передбачив, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їх згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв"язку із інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі надання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій формі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від своїх повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Таким чином, при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання подружжя суд повинен встановити факти, що підтверджують передбачені в законі підстави для такого стягнення та можливість відповідача надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні із дослідженої копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 10)судом безспірно встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 30.11.2003 року. Копія рішення Жовтоводського міського суду від 15.11.2005 року (а.с. 9) свідчить про те, що з відповідача на користь позивача у зв"язку із інвалідністю останньої були стягнуті аліменти у розмірі 100 грн. 00 коп. щомісяця на час інвалідності [PERSON] Копія довідки МСЕК МСЧ-9 від 12.05.2014 року підтверджує, що [PERSON] є інвалідом 2 групи і ця група інвалідності встановлена їй до 01.05.2016 року. (а.с. 13) Ця ж довідка підтверджує і те, що позивачу в частині умов та характеру праці рекомендовано надомну працю. (а.с. 13 оборот) Як вбачається із довідки управління Пенсійного фонду від 11.04.2016 року позивач щомісяця отримує пенсію у розмірі 1 180 грн. 98 коп. (а.с. 12, 41 ) Довідка про нараховану заробітну плату з місця роботи відповідача свідчить про те, що він працює на ДП СхідГЗК та отримує середню заробітну плату у розмірі 5 947 грн. 07 коп., із якої щомісяця утримуються аліменти у розмірі 100 грн. 00 коп. Таким чином, загальний щомісячний дохід позивача по справі, з урахуванням пенсії, що вона отримує та аліментів, що сплачуються відповідачем на її користь складає 1280 грн. 98 коп. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлено наступний розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2016 рокук - 1074 грн. 00 оп., з 01.05.2016 року - 1 130 грн. 00 коп., з 01.12.2016 року - 1 208 грн. 00 коп. Таким чином, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України, яка встановила, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом, та з урахуванням того, що позивач отримує щомісячно пенсію у розмірі 1 180 грн. 98 коп., що є більше ніж встановлений законом прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність та 100 грн. 00 коп. аліментів, остання не є такою, що потребує додаткової матеріальної допомоги від свого колишнього чоловіка. Більш того, суд вважає за необхідне зазначити в судовому рішенні, що з часу постановки рішення Жовтоводського міського суду від 15.11.2005 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів змінився сімейний стан першого, він вступив у фактичні шлюбні стосунки з [PERSON], у якої [INFO] року народилася донька [PERSON], батьком якої у актовому записі про народження дитини записаний відповідач. Окрім того, із досліджених в судовому засіданні договору купівлі-продажу житлового будинку, витягу з реєстру речових прав, довідок банку "Райффазен Банк Аваль", копій боргових розписок (а.с. 44-49, 54-56 ) , пояснень допитаних судом свідків [PERSON] та [PERSON], судом встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу залишив позивачу та дітям від шлюбу [ADDRESS] а сам був вимушений придбати собі інше житло, а саме будинок [ADDRESS], задля чого був вимушений взяти у борг грошові кошти, як в банківській установі так і в рідної тітки [PERSON] та її чоловіка [PERSON] Ці боргові забов"язання виконуються ним до теперішнього часу, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Ці обставини були підтверджені в судовому засіданні вище названими свідками. Таким чином, судом встановлено, що після постановки 15.11.2005 року судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився сімейний та матеріальний стан останнього, в нього з"явився неповнолітній утриманець, якому він за законом має надавати матеріальну допомогу та з"явилися невиконані грошові забов"язання, які він має виконувати своєчасно та в належний спосіб. Зазначені обставини, у відповідності до ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України, мають бути враховані судом, при вирішенні питання про наявність підстав для зміни розміру аліментів, що був визначений судом 15.11.2005 року. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, ставлячи питання про збільшення розміру аліментів, зазначила в своїй позовній заяві, що вона отримує допомогу від своєї матері, з якою вона проживає. Втім, який розмір цієї допомоги, позивач не зазначила. Більш того, позивач не зазначає, чи надають їй матеріальну допомогу двоє її повнолітніх дітей, а саме: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], у той час, як ч. 2 ст. 80 СК України передбачила, що розмір аліментів одному із подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина та батьків. Отже аналіз зібраних по справі доказів у їх сукупності, а також аналіз норм Сімейного кодексу України, які врегульовують правовідносини, що виникли між сторонами не дають підстав для задоволення позову із яким [PERSON] звернулася до [PERSON] Факт часткового визнання відповідачем в судовому засіданні заявленого позову не може бути взятий судом до уваги, оскільки воно суперечить закону та порушує права, як самого відповідача так і права інших осіб, в тому числі, і перш за все - права малолітньої дитини відповідача. Судові витрати по справі мають бути віднесені на рахунок держави, оскільки позивач є інвалідом 2 групи, що звільняє її від сплати судового збору ( п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"). Проте у задоволенні позову позивачу було відмовлено, що унеможливлює стягнення цих витрат з відповідача. З урахуванням наведенного,

Outcome: dismissed