Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

1. У жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 березня 2017 року в розмірі 40 541 грн. 89 коп. 2. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 3. Представник позивача, Шкапенко О.В. , надав суду письмові заяви про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. 4. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. 5. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, Акціонерного товариства "Акцент-Банк": 6. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що дійсно відповідно до укладеного 20 березня 2017 року договору, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві від 20 березня 2017 року. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, [PERSON] з липня 2018 року перестав повертати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 20 березня 2017 року, внаслідок чого станом на 12 вересня 2020 року має перед банком заборгованість в загальному розмірі 40541 грн. 89 коп., в тому числі: - заборгованість за кредитом - 14470, 80 грн.; - заборгованість за відсоткамиза користування кредитом - 24221 грн. 09 коп.; - заборгованість за пенею - 1850 грн. 7. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду такі докази: - анкета-заява відповідача від 20 березня 2017 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент Банку на отримання у Банку платіжної картки з кредитним лімітом; (а.с.5) - витяг умов та правила надання банківських послуг; (а.с.6-10) - копію паспорта відповідача; (а.с.11) - розрахунок заборгованості відповідача перед Банком за договором б/н від 20 березня 2017 року з якого видно, що відповідач використовував кредитні кошти та погашав заборгованість за кредитом та відсотками (а.с.4) Позиція відповідача, [PERSON] : 8. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, за місцем реєстрації отримав 02 листопада 2020 року позовну заяву з додатками, копію ухвали про відкриття провадження та судову повістку, про що свідчить поштове повідомлення. Проте без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. 9. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов належить задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 10. 20 березня 2017 року [PERSON] уклав з Банком договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого АТ "Акцент-Банк" йому надало, а він отримав кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. 11. На підставі вказаного договору відповідач, [PERSON] , з березня 2017 року отримував від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашав кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач в сумі 800 грн. здійснив 25 липня 2018 року. 12. Після липня 2018 року [PERSON] припинив надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 20 березня 2017 року, в зв'язку з чим, станом на 12 вересня 2020 року Банком нарахована заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком, а саме: заборгованість за кредитом - 14470, 80 грн., заборгованість за відсоткамиза користування кредитом - 24221 грн. 09 коп., заборгованість за пенею - 1850 грн. 13. Встановлені обставини справи вказують на те, що між сторонами договору виник спір щодо виконання зобов`язання за договором б/н від 20 березня 2017 року про надання кредитного ліміту на платіжну картку. 14. 05 жовтня 2020 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 березня 2017 року в розмірі 40541 грн. 89 коп. 15. Відповідач, [PERSON] , не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Оцінка суду: 16. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. 17. Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 18. Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 19. В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. 20. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 21. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Висновок суду: 22. 20 березня 2017 року [PERSON] уклав з Банком договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого АТ "Акцент-Банк" йому надало, а він отримав кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. На підставі вказаного договору відповідач, [PERSON] , з березня 2017 року отримував від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашав кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач в сумі 800 грн. здійснив 25 липня 2018 року. Після липня 2018 року [PERSON] припинив надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 20 березня 2017 року, в зв'язку з чим, станом на 12 вересня 2020 року Банком нарахована заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком, а саме заборгованість за кредитом - 14470 грн. 80 коп. 23. На підставі викладеного, позовну вимогу АТ "Акцент-Банк" про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 20 березня 2017 року, а саме - заборгованість за кредитом в сумі 14470 грн. 80 коп. слід задовольнити. Оцінка суду: 24. Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 25. Крім цього, за змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 26. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 27. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 28. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Висновок суду: 29. Відповідно до укладеного 20 березня 2017 року договору [PERSON] отримав кредит на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. На підставі вказаного договору відповідач, [PERSON] , з березня 2017 року отримував від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашав кредит і відсотки. Останній платіж щодо повернення боргу відповідач в сумі 800 грн. здійснив 25 липня 2018 року. Згідно розрахунку заборгованості станом на 12 вересня 2020 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком становить: загальна заборгованість за кредитом в сумі 14470 грн. 80 коп., яку даним рішенням вирішено стягнути, а також нараховано відповідачу заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 24221 грн. 09 коп. 30. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 24221 грн. 09 коп. підлягає задоволенню. Оцінка суду: 31. Вирішуючи вимоги про стягнення заборгованості за пенею суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пеня за своєю правовою природою є неустойкою. 32. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. 33. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання) як зазначено в п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». 34. Слід зауважити, що умови споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності (Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013). Висновок суду: 35. Встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором спричинено позивачу збитки в розмірі сум заборгованості за кредитом в сумі 14470,80 грн., які даним рішенням вирішено стягнути. 36. Згідно розрахунку заборгованості станом на 12 вересня 2020 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед Банком становить: заборгованість за пенею - 1850 грн. 37. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 1850 грн. підлягає задоволенню. 38. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 39. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. 40. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved