Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

В квітня 2021 року до суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.12.2020 року оформила заявку на отримання кредиту на офіційному веб-сайті МФО «Євро Гроші», що належать ТОВ`КУ «Європейська кредитна група» та отримала кредит в розмірі 2500,00 грн. Вказує, що через деякий час їй почали надходити повідомлення про нібито невиконанні зобов`язання перед відповідачем. Однак, на всі аргументи позивачки щодо виконання зобов`язань з перед відповідачем за кредитним договором представники відповідача не реагували. 15.03.2021 року позивач, скориставшись допомогою правників, направила належно оформлений запит до відповідача з проханням надати кредитний договір та інформацію щодо заборгованості позивача. Однак, відповідач не надав відповіді у встановлений законом строк. Також позивач не отримувала свій примірник договору від відповідача. Позивач зазначає, що не підписувала ані фізично, ані накладенням ЕЦП жодного кредитного договору, а також заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі. Просить суд визнати недійсним договір позики, укладений між нею та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група». Ухвалою судді від 08.04.2021 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. У травні 2021 року представником відповідача - директором ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» Каплуновою Т.С. подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що 26.12.2020 року позивач отримала від відповідача кредитні кошти у розмірі 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності на платності. Кредит надавався строком на 24 дня, тобто до 18.01.2021 року. Строк дії договору 24 дня, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором. Вказує, що за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Станом на 30.04.2021 року позивач має 102 дня прострочки, у зв`язку з чим уворилася заборгованість, яка становить 2500,00 грн. - основний борг (тіло) та 7125,00 грн. - заборгованість зі сплати відсотків (%). За весь час користування кредитними коштами, позивач жодного разу не здійснив погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості, що додається до відзиву. Крім того, позивачка стверджує, що начебто вона свої зобов`язання перед відповідачем виконала у повному обсязі, однак при цьому до позовної заяви не надала жодного доказу такого твердження. Вважає, що відсутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог позивачки. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.12.2020 року позивач отримала від відповідача кредитні кошти у розмірі 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності на платності. Кредит надавався строком на 24 дня, тобто до 18.01.2021 року. Строк дії договору 24 дня, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту з розрахунку 2,5 % на добу. Відповідно до ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Норми чинного законодавства дозволяють укладати правочини в електронній формі, що прирівнюється до письмової та регулюється не лише нормами загального права, а й спеціальними, такими як Закон України "Про електрону комерцію". У даному випадку має місце укладення електронного договору, який укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.3, ч.4, ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205, 207 ЦК України). Так, на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТНА УСТАНОВА "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" (www.eurogroshi.com.ua) в мережі Інтернет розміщена інформація про підприємство, скановані копії правовстановлюючих документів, фінансові звіти про діяльність підприємства та пропозиції (оферти) щодо видачі кредитів з правилами їх отримання та повернення. У розділі 2 Договору оферти зазначено, що клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Порядок отримання кредитних коштів на сайті наступний: - вибрати суму коштів, яку позичальник бажає взяти у кредит та строк на який береться такий кредит; - оформити заявку; - обрати персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет. При підписанні документів на телефонний номер клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду (електронний підпис одноразовим ідентифікатором), який клієнт зобов`язаний ввести на вебсторінці. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи клієнта. При цьому, сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором; - пройти погодження та перевірку банківської карти; - у разі прийняття рішення про отримання кредиту клієнт ознайомлюється з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту в Особистому Кабінеті. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, клієнт підписує індивідуальну частину договору за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора; - отримати кошти на розрахункову карту позичальника. Тобто, укладення угоди без заповнення заявки клієнтом є неможливим. [PERSON] , заповнюючи заяву (форму) на отримання кредитних коштів, виразив свій намір укласти договір з відповідачем. В момент, коли позивач заповнив заяву з метою отримання кредитних коштів, він автоматично прийняв пропозицію (оферту) відповідача та приєднався до умов публічного договору щодо правил оформлення та видачі кредитних коштів, оскільки саме з моменту заповнення заяви (форми) електронний договір вважається укладеним. Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Таким чином, Законом України "Про електрону комерцію" визначено, що саме Договором оферти визначається технологію (порядок) укладення договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору, спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту), технічні засоби ідентифікації сторони. Згідно ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Тобто, норми чинного законодавства передбачають одразу декілька способів підписання електронного правочину, один з яких за допомогою одноразового ідентифікатора. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Твердження позивача про те, що відповідач не надав інформацію щодо умов договору, не відповідає дійсності, оскільки на сайті відповідача (www.eurogroshi.com.ua) в мережі Інтернет, розміщено повну інформацію щодо умов договору. Дана інформація є відкритою для невизначеного кола осіб, будь-хто має можливість ознайомитися з умовами кредитування перш ніж заповнювати заявку на отримання кредитних коштів. Позивачка мала можливість детально ознайомитися не лише з умовами кредитування, а й із розміром відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Позивач, підписуючи договір, погодилась з його умовами. Кредит надавався позивачу на строк до двадцять чотирьох днів, відсоткова ставка за користування кредитними коштами становила 2,5 % за кожен день користування кредитом, а тому застосовувати річну ставку у кредитора не було підстав, виходячи із незначного строку кредитування. Як встановлено судом, без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, отже, укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно доЗакону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач ініціювала укладення договору, маючи доступ до відкритої та повної інформації, розміщеної на офіційному сайті відповідача у відкритому доступі для невизначеного кола осіб. Не надала позивач і доказів, які свідчили б про невідповідність умов кредитного договору вимогам законодавства та про несправедливість його умов. Доводи позивача про ненадання повної інформації щодо умов та настання ризиків при укладенні договору та нечесну підприємницьку практику ґрунтуються виключно на припущеннях позивача і спростовуються самим змістом договору. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed