Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернувся з вказаним позовом який уточнив 29.05.2014 року і просить : усунути перешкоди в користуванні ним належного на праві особистої власності житловим будинком з господарськими спорудами [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] без надання іншого житла; усунути перешкоди в користуванні ним належним йому на праві власності сараєм „Д,д" розташованим за адресою- [ADDRESS], зобов"язавши [PERSON] звільнити вказане приміщення. Посилається на те, що йому на праві особистої приватної власнсті належить житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Крім нього в будинку зареєстрований і проживає [PERSON] На даний час проживання відповідача в його будинку обмежує його право володіння , користування своїм майном та втручання в його особисте життя. Між ним і відповідачем склалися неприязні стосунки, відповідач веде себе агресивно, провокує скандали, погрожує знищити його майно. 19.102013 року відповідач вчинив скандал під час якого побив його, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я. Крім того, він хоче продати вказаний житловий будинок і земельну ділянку,і ним укладений попередній договір про укладення договору купівлі-продажу будинку і земельної ділянки. Раніше [PERSON] був згоден купитиу нього цей будинок і попросив надати строк до 01.03.2014 року , але потім відмовився купувати будинок і придбав собі будинок [ADDRESS]. [PERSON]позов не визнав і звернувся з зустрічним позовом 26.06.2014 року який уточнив 08.10.2014 року. В позові вказує, що згідно договору дарування від 07.07.2001 року [PERSON] і він-[PERSON]. прийняли в дар житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями на земельній ділянці площею 875 кв.м . на якій розташовані: А-житловий будинок жилою площею 26.18 кв.м, Б- сарай,Б-1- сарай, б- сарай, споруди. 17.06.2004 року згідно договору дарування , він подарував [PERSON], належну йому 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з метою спрощення приватизації землі та узаконення господарських споруд. Аби убезпечити себе від можливої втрати майна та місця проживання в майбутньому , він запропонував [PERSON] укласти угоду про передачу подарованої частини майна. [PERSON] погодився та надав розписку 22.06.2004 року , відповідно до якої він узяв на себе зобов"язання передати йому ? частку будинку та земельної ділянки, які були йому подаровані 17.06.2004 року. [PERSON] вважає, що надана розписка [PERSON] є договір про зобов"язання передачі майна, укладений у письмовій формі. Таким чином, маючи право вимагати від [PERSON] повернення подарованого майна він не може бути позбавлений права проживати у будинку. Сам факт наявності розписки свідчить про те, що договір дарування в порушення вимог ст. 203, 215 Цивільного кодексу України суперечить вимогам цього кодексу, був складений формально, для досягнення зовсім інших результатів, ніж обумовлені ним, не був спрямований на реальне настаня правових наслідків і є недійсним. Крім того, за час проживання в будинку ним за свій рахунок було побудовано: протягом 2004-2011 років господарський двір де він здійснює підприємницьку діяльність по продажу будівельних матеріалів- сарай „Д-д", гараж „Е", сарай „ З", сарай „И", паркан зі шлакоблоку, літня кухня „Ж", підвал „Жпд" витративши особистих коштів на суму 276 432 грн. Новостворені об"єкти були узаконені рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 733 від 26.10.2011 року. [PERSON] просить визнати недійсним договір дарування ? частини житлового дудинку [ADDRESS], укладений 17.06.2004 року між [PERSON] і [PERSON]. Визнати з-а ним, [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS], на господарські будівлі, розташовані на території домоволодіння по [ADDRESS] - сарай „Д-д", гараж „Е", сарай „ З", сарай „И", паркан зі шлакоблоку, літню кухню „Ж", підвал „Жпд" та на ? частину земельної ділянки наа якій розташований житловий будинок. [PERSON] зустрічну позовну заяву не визнав. Посилається на те, що будинок [ADDRESS] був придбаний за його кошти, а так як [PERSON] не зміг повернути йому половину сплачених коштів за будинок, то відмовився від своєї частини будинку, подарувавши йому ? частину будинку. У них були хороші стосунки і він не вимагав від [PERSON] звільнити будинок. Зараз обставини змінились, йому необхідно продати будинок. Ніякої домовленості про створення спільної власності при будівництві - сарай „Д-д", гараж „Е", сарай „ З", сарай „И", паркану зі шлакоблоку, літню кухню „Ж", підвал „Жпд" у них не було. В будівництво він вкладав свої кошти, допомагали сусіди, знайомі, родичі своєю працею. Наданий [PERSON] Договір підряду начебто укладений ним з ТОВ „ Торгівельна компанія" 01.05.2004 року на суму вартості робіт 276432 грн. та акт приймання виконаних робітвід 10.05.2005 року є фіктивним. До 2007 року будівництво не велось. Будівництво велось з 2008 року. Всю металеву конструкцію для Сарая „Д-д" також всі інші металеві конструкції в будівлях зварював сусід [PERSON], б/у метал купував він за свої гроші, також він купував шлакоблок та інші будматеріали. [PERSON] не надав документів про оплату коштів ТОВ „ Торгівельна компанія" тому що ніяких робіт в будівництві вона не виконувала. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено що [PERSON] на підставі договору дарування від 07 липня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним № 3-3262 належить ? частина житлового будинку [ADDRESS]. Договір зареєстровано в Нікопольськім МБТІ 13 липня 2001 року. По вказаному договору ? частина цього будинку належить [PERSON].( а.с.6,8). Договором від 17 червня 2004 року [PERSON] подарував належну йому ? частину житлового будинку з надвірними будівлями [PERSON] Договір посвідчено приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №1935 та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.06.2004 року ( а.с.7). Посилання [PERSON] на те, що договір дарування від 17 червня 2004 року є формальним і не спрямований на настання правових наслідків , а укладений з метою спрощення процедури приватизації землі та введення в експлуатацію господарських споруд суд не може взяти до уваги, оскільки для приватизації землі та введення в експлуатацію господарських споруд не має значення один чи два власники будинку. Посилання [PERSON] на те, що надана розписка [PERSON] від 22.06.2004 року , відповідно до якої він узяв на себе зобов"язання передати йому ? частку будинку та земельної ділянки, є договір про зобов"язання передачі майна, укладений у письмовій формі не грунтується на законі і не створює для [PERSON] ніяких наслідків. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Крім того, [PERSON] пропустив строк для оспорювання договору дарування, укладеного між ним і [PERSON] 17 червня 2004 року про що заявлено [PERSON] у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні [PERSON] не надав доказів, що між ним і [PERSON] був договір на створення спільної власності на території домоволодіння [ADDRESS] на - сарай „Д-д", гараж „Е", сарай „ З", сарай „И", паркану, літньої кухні „Ж", підвалу „Жпд". Самі по собі господарські будівлі не створюють права власності окремо від житлового будинку. [PERSON] добровільно подарував свою частку будинку [PERSON] тим самим позбавивши себе і права створення для себе господарських будівель на земельній ділянці приватизованій [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку ( .с.23). Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 26.10.2011 року №733 узаконено [PERSON] по [ADDRESS] - сарай „Д-д", гараж „Е", сарай „ З", сарай „И", літню кухню „Ж", підвал „Жпд" ( а.с.71). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. [PERSON], будучи власником житлового будинку з господарськими спорудами має право відповідно до ст. 391 ЦПК України вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Подарувавши свою частку в житловому будинку [PERSON] позбавив себе права користування житловиим приміщенням та господарськими будівлями тому позовіні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Зважаючи на наведене,

Outcome: approved