Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія »Гарант Авто», [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказуючи, що 17.05.2014 близько 20 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Chery Amulet, д/н [NUMBER] по вул. Б. Хмельницького в м. Черкаси, при виїзді на перехрестя з вулицею Благовісна, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу автомобілю ВАЗ 2111, д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався по головній дорозі в результаті чого відбулося зіткнення. Вина водія [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена Соснівським районним судом м. Черкаси, що підтверджується Постановою по справі № 712/10507/14-п від 06.08.2014.В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було істотно пошкоджено автомобіль ВАЗ 2111, д/н [NUMBER] власником якого є позивач, [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 21.07.2006р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія автомобіля Chery Amulet, д/н [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" по Договору (полісу) обов'язкового страхування АС/5350683 від 15.04.2014 року.У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. 29.05.2014 він звернувся до відповідача справі - ПАТ „УСК „ГАРАНТ-АВТО" із заявою про страховий випадок надавши всі необхідні документи, які мають відношення до даної події.01.09.2014 своїм листом вих. № 5987/в ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» повідомило його про те, що розмір належного йому страхового відшкодування складає 14751, 70 грн. і дана сума буде перерахована на його розрахунковий рахунок. Але на момент звернення з позовом до суду страхове відшкодування залишається не виплачене. Під час визначення страховою компанією розміру матеріального збитку нанесеного в результаті дорожньо-транспортної пригоди, ним було замовлено незалежне авто товарознавче дослідження. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 044/14 від 01.08.2014 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 45702, 94 грн. Відповідно до ст. 29 Закону -у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. А тому вважає, що ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» має відшкодувати йому витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, які згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження № 044/14 від 01.08.2014 складають 34546, 34 грн., понесені ним витрати, які пов'язані з евакуацією пошкодженого автомобіля в сумі 300, 00 грн., а також кошти сплачені за проведення експертного авто товарознавчого дослідження в сумі 1200, 00 грн., а всього: 36046, 34 грн. Ст. 1194 ЦК України зазначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов 'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Не можна лишити поза увагою і п. 6 Постанови № 4 Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013, який передбачає, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. А тому, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 11156, 60 грн. має відшкодувати [PERSON], як особа, що на відповідній правовій підставі використовувала транспортний засіб. П.3 ст. 386 ЦК України визначає, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов 'язана з розміром цього відшкодування. Внаслідок протиправних винних дій [PERSON] та пошкодження ним належного йому майна було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням власності та неможливістю використовувати автомобіль за його призначенням, через відсутність його у моєму користування певний час. Він не може виконувати свої трудові обов'язки, що призводить до порушення моїх нормальних життєвих зв'язків. Багато справ запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Це все призвело до виникнення пригніченого стану, внаслідок чого почав до всього нервово відноситися. При встановленні розміру моральної шкоди виходив з тривалості хвилювань, спричинених йому за наведених обставин, врахував стрес, розпач та душевні хвилювання через халатність страховика та позбавлення мене можливості реалізувати свої законні права, щодо володіння та користування своїм майном, враховував подавленість, яку відчуває до теперішнього часу. Після пошкодження його автомобіля, постійно відчуваючи напруження в родині та будучи не в змозі пересуватися на автомобілі до його відновлення, він фактично змушений замість вирішення життєвих, родинних питань, звертатися до суду та захищати свої порушені права. Зазначені обставини, в які був поставлений неправомірними діями відповідача [PERSON], та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття і здоров'я. Згідно з правовими позиціями ВС України, викладеними у п.п. З, 4, 9 Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але відповідач-2 має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести йому і його роди та витрати, пов'язані з відновленням його психічного стану. Моральну шкоду, спричинену йому в грошовому еквіваленті оцінює в сумі 10000, 00 грн. Для досудового вирішення спору він неодноразово звертався до відповідачів, однак, його вимоги залишаються без задоволення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було спричинено істотної матеріальної та моральної шкоди, яка на даний час залишається не відшкодованою, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Просить суд стягнути з ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» на його користь вартість відновлювального ремонту (з урахуванням зносу) 34546, 34 грн., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 1200, 00 грн., витрати за евакуацією автомобіля в сумі 300, 00 грн., а всього: 36046, 34 грн., стягнути з [PERSON] на його користь різницю вартості відновлювального ремонту в сумі 11156, 60 грн. та завдану моральну шкоду в сумі 10000, 00 грн., а всього: 21, 156, 60 грн., судовий збір покласти на відповідача-1. В судовому засіданні позивач та його адвокат за договором Руденко М.О. позов уточнили та просили його задовольнити, стягнути з ПАТ «УСК»Гарант - Авто» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування завданих збитків, а саме вартості відновлювального ремонту транспортного засобу(з урахуванням зносу) в розмірі 46169грн.62коп., судові витрати пов'язані з проведенням судово автотоварознавчої експертизи в розмірі 1200, 00грн та 1500, 00грн., витрати пов'язані з евакуацією автомобіля в розмірі 300грн. та судового збору в розмірі 465грн.00 грн. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 10000, 00грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та судовий збір 243грн.60грн. Представник відповідача ПАТ «УСК»Гарант - Авто» за довіреністю Дзюман С.В. надав суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоч і був належним чином повідомлений про час, місце, дату слухання справи, причина неявки невідома, заяви про слухання справи в його відсутність не надав. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоч і була належним чином повідомлена про час, місце, дату слухання справи, причина неявки невідомі, заяви про слухання справи в її відсутність не надала. Заслухавши пояснення позивача, адвоката за договором Руденко М.О., вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. В судовому засіданні встановлено, що 17.05.2014 близько 20 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Chery Amulet, д/н [NUMBER] по вул. Б. Хмельницького в м. Черкаси, при виїзді на перехрестя з вулицею Благовісна, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу автомобілю ВАЗ 2111, д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався по головній дорозі в результаті чого відбулося зіткнення. Вина водія [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена Соснівським районним судом м. Черкаси, що підтверджується Постановою по справі № 712/10507/14-п від 06.08.2014 від 06 серпня 2014 року та застосовано до [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн., дане рішення набрало законної сили. З даних довідки ДАІ вбачається, що внаслідок ДТП пошкоджено легковий автомобіль ВАЗ 2111, д/н [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] від 21.07.2006 року про реєстрацію транспортного засобу), , зокрема передній бампер, решітка, ліва та права блок фари, капот, лобове скло, ліве та праве передні крила, що підтверджується первинною довідкою про ДТП. Розмір матеріальних збитків, спричинених внаслідок пошкодження зазначеного автомобіля, визначено висновком експертного авто-товарознавчого дослідження № 044/14 від 01 серпня 2014 року з врахування коефіцієнту взносу становить 34546, 34грн.. Вартість дослідження становить 1200, 00 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №859310 від 05 серпня 2014 року та витрати пов»язані з евакуацією автомобіля в розмірі 300грн., що підтверджуються актом виконаних робіт від 17.05.2014 року. 27 березня 2015 року судом було призначено судово-авто товарознавчу експертизу, розмір матеріальних збитків, спричинених внаслідок пошкодження зазначеного автомобіля, визначено висновком судово-авто товарознавчої експертизи №439 від 23 квітня 2015 року з технічної точки зору заподіяного власнику автомобіля ВАЗ-211140, реєстраційний номер [NUMBER], при ДТП, що мала місце 17.05.2014 року, виходячи з даних протоколу огляду №044/14 складає 46169, 62грн.., вартість дослідження становить 1500, 00 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 30 від 06.04 2015 року. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія автомобіля Chery Amulet, д/н [NUMBER] (страхувальник [PERSON].) на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" по Договору (полісу) обов'язкового страхування АС/ 5350683 від 15.04.2014 року. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 29.05.2014 позивач звернувся до відповідача справі - ПАТ „УСК „ГАРАНТ-АВТО" із заявою про страховий випадок надавши всі необхідні документи, які мають відношення до даної події. 01.09.2014 своїм листом вих. № 5987/в ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» повідомило його про те, що розмір належного йому страхового відшкодування складає 14751, 70 грн. і дана сума буде перерахована на його розрахунковий рахунок. Крім того 27.11.2014 року також листом №7535/в ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» повідомило про те що доплата страхового відшкодування 19794, 64грн. відповідно його заяви буде перерахована на його розрахунковий рахунок. Але на момент звернення з позовом до суду страхове відшкодування залишається не виплачене. Як вбачається з полісу № АС/5350683 між ([PERSON].), керував автомобілем [PERSON] та ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО, 15.04.2014 року укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За умовами договору, який діє з 16.04.2014р. до 15.04.2015р., визначено, що ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю становить 100000грн. 00коп., а майну - 50000грн. 00коп. Розмір франшизи становить 0, 00 грн. Також ст. 2 договору передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором (полісом). Строк на виплату страхового відшкодування становить 90 днів, тобто: з 29.05.2014 року (коли подана заява до СК з відповідними документами) до 26серпня 2014 року. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як передбачено ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ст. 1187 ч.ч.1, 2, 5 ЦК України). Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті (ч.ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що передбачено ст. 1194 ЦК України. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 01 березня 2013 року №4»Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз»яснино, що оскільки відповідно до статті 3 Закону України»Про обов'язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст.1194 УК України, питання про відшкодування шкоди самою особою відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (передбачених випадках Моторному (транспортному бюро України, ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої пригоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Як зазначено у статті 999 ЦК, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). За положеннями статті 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. (в редакції, що діяла на час виникли правовідносин, тобто станом на 17.05.2014р.), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 9 згаданого Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Стаття 33 ЗУ передбачає перелік дій осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). За встановленими обставинами справи, такі дії були вчинені особами, причетними до ДТП. За статтею 33 ч. 33.1.4 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Стаття 33-1 Закону визначає, які документи страховик або МТСБУ повинні отримати на здійснений ними запит. Згідно ізст. 35 ч.35.1 цього Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Крім того, стаття 35 Закону визначає перелік документів, які додаються до заяви про виплату страхового відшкодування. Як передбачено ст. 36 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а в разі невизнання майнових вимог заявника - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Крім того, судом встановлено, що позивачеві [PERSON] від винних дій водія - відповідача [PERSON] завдано також моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням автомобіля ВАЗ-211140, реєстраційний номер [NUMBER]. При цьому, суд враховує характер, обсяги та тривалість страждань, яких зазнав [PERSON] внаслідок ДТП; наявність вимушених змін у життєвих стосунках, обмеження можливостей реалізувати свої звички та потреби з використанням транспортного засобу. Розмір моральної шкоди, визначеної позивачем -3000грн. 00коп. є спів мірним і таким, що підлягає до відшкодування. Таким чином, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме: необхідно стягнути ПАТ «УСК»Гарант - Авто» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування завданих збитків, а саме вартості відновлювального ремонту транспортного засобу(з урахуванням зносу) в розмірі 46169грн.62коп., судові витрати пов'язані з проведенням судово-авто товарознавчої експертизи від 23 квітня 2015 року, яку суд бере до уваги, в розмірі 1500, 00грн., що підтверджені квитанцією №30 від 23.04.2015 року, витрати пов'язані з евакуацією автомобіля в розмірі 300грн., що підтверджені актом виконаних робіт від 17.05.2014 року. В частині стягнення судових витрат за проведення висновку №044/14 експертно авто товарознавчого дослідження від 01.08.2014 року в розмірі 1200, 00грн, що сплачені по квитанції №859310 до прибуткового касового ордеру не підлягає до задоволення, оскільки дане дослідження не заслуговує на увагу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з врахуванням положень Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з ПАТ «УСК»Гарант - Авто» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі розмірі 461грн.69 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243грн. 60коп., виходячи про часткове задоволення вимог про відшкодування позивачеві моральної шкоди. На підставі викладеного та,

Outcome: partial