Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

02 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності трудової книжки [NUMBER], заведеної 09 лютого 1982 року на ім'я «[PERSON]». Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що в зазначеній трудовій книжці при заповненні було допущено помилку в написанні по-батькові заявниці. Зазначені недоліки позбавляють заявницю можливості реалізувати право на отримання пенсії, а тому вона звернулася до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що підтримує вимоги заяви та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно з копією паспорту громадянина України та копією картки платника податків, дійсні прізвище, ім'я та по-батькові заявниці [PERSON]. По-батькові заявниці на російській мові в паспорті та в свідоцтві про укладення шлюбу також зазначено як "[PERSON]". В матеріалах справи міститься копія трудової книжки [NUMBER], яка заведена 09 лютого 1982 року. На першій сторінці трудової книжки вказано прізвище, ім'я та по-батькові її володільця - "[PERSON]" (на рос. мові, мовою оригіналу). У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначених у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.01.1995 року на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з паспортом заявника її прізвище, ім'я, по батькові зазначені як «[PERSON]» (російською - «[PERSON]»), [INFO] /а.с.3-4/. В свідоцтві про укладення шлюбу заявника оформленого російською мовою по-батькові заявника також записано як "[PERSON] ". В трудовій книжці серії [NUMBER], заведеній 09 лютого 1982 року, дані власника книжки зазначені російською мовою як «[PERSON]», [INFO] /а.с.5-6/. Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що трудова книжка [NUMBER] дійсно належить заявниці. Таким чином, беручи до уваги вказані обставини та зважаючи на те, що встановлення факту належності трудової книжки [NUMBER] має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання пенсії, а зацікавлена особа не має можливості забезпечити реалізацію цього права в зв'язку з розбіжностями у написанні по-батькові, тому суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності їй даного правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved