Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

У березні 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство "ВТБ Банк" в особі свого представника Долгополої Ірини Сергіївни, яка діє на підставі довіреності № 93 від 25.01.2016 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва ( м. Київ,вул. Севастопольська, 14 ) з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів по картковому рахунку " [NUMBER] від 30.01. 2015 року в розмірі 900 ( дев"ятсот) доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України по курсу НБУ станом на 31.08. 2016 року (100 доларів х 2565.2241 грн.) складає 23 087 ( двадцять три тисячі вісімдесят сім) гривень 01 копійка та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень. В судовому засіданні 31 серпня 2016 року представник позивача Долгопола І.С. уточнила позовні вимоги в частині переведення грошових коштів в національну валюту України та просила стягнути з відповідача 900.00 доларів США, що еквівалентно на день ухвалення рішення, тобто на 31 серпня 2016 року становить 23 087 (двадцять три тисячі вісімдесят сім) гривень 01 копійку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, по дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. у відповідності до ст. 74-76 ЦПК України, через житлово комунальні органи (а.с. 40-41) Згідно відомостей Відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві , [PERSON], [INFO] зареєстрований: [ADDRESS]. Зі змісту ст. 74 ЦПК України, слідує, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник позивача ПАТ "ВТБ Банк" Долгопола І.С. наполягала на проведенні судового засідання в заочному порядку, про що свідчить її заява. Суд враховуючи згоду представника позивача, ухвалює провести заочний розгляд справи, відповідно до норм ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні , 30 січня 2015 року [PERSON] , який є клієнтом ПАТ «ВТБ БАНК» подав до Дарницького відділення ПАТ «ВТБ БАНК» Заяву на видачу готівки №30656 щодо видачі коштів в сумі 900,00 доларів США з належного йому карткового рахунку [NUMBER] , що підтверджується копією заяви №30656 від 30.01.2015 р. ( а.с. 12). На підставі вказаної заяви, 30.01.2015 р. Банком було видано, а Відповідачем отримано через касу Дарницького відділення ПАТ «ВТБ БАНК» кошти в сумі 900,00 доларів США, що були видані Клієнту з транзитного рахунку Дарницького відділення ПАТ «ВТБ БАНК». Однак, з технічних причин списання цієї суми (900,00 доларів США) з належного Відповідачу карткового рахунку [NUMBER] на транзитний рахунок Дарницького відділення ПАТ «ВТБ БАНК» для подальшої її видачі через касу вказаного відділення не відбулося, тобто фактично видача вказаних вище коштів Клієнту 30.01.2015 р. відбулась за рахунок власних коштів ПАТ «ВТБ БАНК», а не коштів позивача. За період з 30.01.2015 по 11.03.2016 вказані вище кошти в сумі 900,00 доларів США так і залишались на картковому рахунку [NUMBER] і Відповідач їх використовував на власний розсуд. Викладене свідчить, що [PERSON] 900,00 доларів США отримав і готівкою через касу Банку, підтвердженням чого є його підпис на заяві на видачу готівки №30656 від 30.01.2015 p., і також використав (зняв) усі кошти, в т. ч. не списані Банком 900, 00 доларів США з свого рахунку. Виписка Банку по Клієнту [PERSON] за період з 25.04.2014 р. по 11.03.2016 р. підтверджує вищезазначені обставини, а саме, що списання з рахунку коштів, отриманих Відповідачем готівкою 30.01.2015р. згідно заяви на видачу готівки №30656 не відбулось 30.01.2015 р. або в інший день, не відбулось, кошти залишились на рахунку та в подальшому були використані (зняті) Відповідачем в особистих цілях (залишок коштів на картковому рахунку [NUMBER] на 11.03.2016 року становить 0,4 доларів США) ( а.с. 13 -14). Викладене свідчить, що за відсутності на те будь-яких правових підстав Відповідач користується власними коштами Банку у розмірі 900,00 доларів США. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Дане положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ВТБ БАНК» складає 900.00 доларів США. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 10.02.2016 р. ПАТ «ВТБ БАНК» на [PERSON] було направлено вимогу про повернення грошових коштів в семиденний строк від дня пред'явлення ( а.с. 15) Однак, станом на сьогоднішній день [PERSON] не повернув ПАТ «ВТБ БАНК» кошти у розмірі 900.00 доларів США, а отже у ПАТ «ВТБ БАНК» виникло право на звернення до Суду із позовом про стягнення зазначеної заборгованості з Відповідача із покладенням на нього обов'язку по відшкодуванню судових витрат у розмірі 1 378 грн., 00 коп. Та згідно уточнень в позовних вимогах, сума заборгованості еквівалентно курсу гривні станом на 31 серпня 2016 року складає заборгованість 23 087 (двадцять три тисячі вісімдесят сім) гривень 01 копійку Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Враховуючи, що відповідач порушує свої зобов'язання за договором та не здійснює платежі по заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ ВТБ Банк про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 16, 525, 526, 530, 549, 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625, 629, 1048, 1050, ч. 1 ст. 1054 цивільного кодексу Україниі

Outcome: approved