Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] 17.12.2015 року звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, терміном в один місяць, після смерті її батька [PERSON], померлого 26 березня 2015 року. В позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є дочкою [PERSON], який помер 26 березня 2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], та ? частку квартири [ADDRESS]. Надалі позивачка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON], померлого 26 березня 2015 року, однак листом нотаріуса її було повідомлено про пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини та розяснено її право на звернення до суду з відповідним позовом для встановлення додаткового строку. Позивачка в обґрунтування пропуску строку посилається на те, що після смерті її батька, вона дуже тяжко сприймала втрату батька, а також займалась лікуванням малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, у кінці жовтня 2015 року її бабуся [PERSON], яка є матірю померлого [PERSON], повідомила її, що немає наміру звертатись до нотаріуса для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] або її представник у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, позивач надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розгляд справи провести за її відсутності, у разі неявки відповідача в судове засідання провести розгляд справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що 05 жовтня 1987 року народилась [PERSON], актовий запис №1817, виконаний 05.11.1987 року відділом ЗАГСу Суворовського РІК м. Одеси. Батьками зазначено: батько [PERSON], матір [PERSON] (а.с.11). Зі свідоцтва про народження батька позивачки [PERSON] вбачається, що він народився 08 лютого 1961 року. Батьками зазначено: батько [PERSON], матір [PERSON] (а.с.8). 14 вересня 1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище з «Авраменко» на «Артемєва», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14). 26 березня 2015 року у віці 54 років помер [PERSON], який є батьком позивачки [PERSON] та сином [PERSON]. Надалі позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON], померлого 26 березня 2015 року. Однак, листом нотаріуса за №30/01-16 її було повідомлено про пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини та розяснено її право на звернення до суду з відповідним позовом для встановлення додаткового строку. Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємцями за законом після смерті - [PERSON], померлого 26 березня 2015 року, окрім його дочки [PERSON], є також його матір [PERSON], яка згодна на те, щоб позивачу був наданий додатковий строк для прийняття спадщини. У звязку з чим, позивачка була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог\~ст.11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Згідно\~зі ст. 1 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~ зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Згідно з ч. 1\~ст. 8 ЦПК України\~суд вирішує справи відповідно до\~Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5\~ст. 8 ЦПК України). Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.\~ Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~ратифікована Україною\~Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року\~і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132). Проте «право на суд» не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року). З практики Європейського суду з прав людини випливає, що\~Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач після смерті її батька [PERSON], померлого 26 березня 2015 року, займалась його похованням, що підтверджується свідоцтвом про поховання за №018477 від 16.04.2015 року (а.с.6). Як стверджує позивач, після смерті батька, вона дуже тяжко сприймала його втрату та перебувала в пригніченому стані. Крім того, позивачка є матірю малолітнього [PERSON], [INFO], (а.с.22), який в свою чергу хворів та потребував постійного догляду. При викладених обставинах суд вважає, що [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що є безумовною підставою для поновлення їй строку щодо подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved