Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

24.06.2020 року, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] суми заборгованості з оплати спожитих послуг в розмірі 18 981 гривень 76 копійок за період 01 листопада 2017 року по 31 травня 2020 року та, крім того, суму судового збору в розмірі 2102,00 грн.. В обґрунтування позову зазначено, що 01 грудня 2018 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] («Замовник») та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» («Управитель») було укладено договір № 036-У/18 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на підставі рішення загальних зборів співвласників будинку. Згідно умов Договору, він набрав чинності з моменту його підписання строком на один рік, але договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору (п.п.7.1, 7.2. Договору). Згідно умов вказаного договору Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалася надавати Споживачам послугу з управління будинком, що включає в себе утримання спільного майна будинку та прибудинкової території, зокрема: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів (в разі їх наявності), технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, дератизація, дезинсекція, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних мереж, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна, поточний ремонт спільного майна будинку. Конкретний перелік складових послуги та періодичність її надання визначено у Додатку №1 до Договору. При цьому Додатком №2 до договору (який є невід`ємною частиною договору) визначено вартість послуги, яка становить 5,92 грн. для власників квартир та нежитлових приміщень 1-го поверху, підвальних та цокольних поверхів. Споживачі зобов`язані оплачувати послугу за ціною та в строки, встановлені умовами Договору (п.п.3.2.4 договору). При цьому строк оплати встановлено п.2.3. договору - плата вноситься Споживачами щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Окремо звертаємо увагу суду на п.3.2.8 Договору, яким визначено обов`язок Споживачів фактично отриману послугу з управління будинком з 01 листопада 2017 року. Відповідач є власником нежитлового приміщення цокольного поверху (літ.А) загальною площею 100,2 кв.м, цей факт підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Окремо звертаємо увагу суду на те, що вся інформація про фактично надані послуги по будинку та суми нарахувань міститься на офіційному сайті Керуюча компанія «Мрія» (dom.mriya.zp.ua) в розділі «Особистий кабінет». На ім`я Відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , номер особового рахунку є особистим паролем споживача для отримання всієї необхідної інформації відповідно до умов договору. Жодних претензій з боку відповідача щодо якості та кількості фактично отриманих послуг від відповідача не надходило. Тобто позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, а Відповідач зі свого боку зобов`язання з оплати отриманих послуг не виконував, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2017 року по червень 2020 року включно в розмірі 18981,76 гривень. Ухвалою від 01 липня 2020 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 15 вересня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с32-35). 22 вересня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с.64-65). Представник позивача в судовому засіданні підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі та підтримала доводи наведенні в відповіді на відзив. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та заперечував в повному обсязі, посилаючись на доводи наведенні у відзиві. А саме, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем з 20.06.2002р. Нежитлове приміщення [ADDRESS] було придбано на підставі договору купівлі-продажу № 259 27.12.2007р. саме фізичною особою-суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] . Між ФОП [PERSON] та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» відсутні договірні відносини. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] на теперішній час ще не зареєстроване. Вважає, що справа за позовом ТОВ «Керуюча компанія «Мрія`до [PERSON] не підсудна Комунарському районному суду м. Запоріжжя. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ТОВ «Керуюча компанія Мрія» просить стягнути з відповідача по справі оплату за послуги, що відносяться до нежитлового приміщення , яким володіє фізична особа-підприємець [PERSON] тобто просить врегулювати питання, які виникають із господарської діяльності сторін. Таким чином, розгляд позовних вимог відноситься до компетенції господарського суду, а не суду загальної юрисдикції, тобто не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Також, позивач не надав належних доказів надання відповідних послуг. Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. На підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 036-У/18 від 01.12.2018 року укладеного між ТОВ «КК «Мрія» та співвласниками багатоквартирного будинку № 10, ТОВ «КК «Мрія» надає послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно умов Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком замовник має сплачувати за надані управителем послуги щомісяця, тобто днем розрахунку за надані послуги вважається останній день місяця. У частині першій статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно умов вказаного вище договору управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. Сторони договору погодились, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на першому та вище поверхах будівлі 5,92 гривень для власників квартир та нежитлових приміщень 1-го поверху, підвальних та цокольних поверхів. Відповідач є власником нежитлового приміщення цокольного поверху (літ.А) загальною площею 100,2 кв.м., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 212769861 . Таким чином розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідач зобов`язаний сплачувати щомісяця становить 593,18 грн. ТОВ «КК «Мрія» було надано послугу з управління будинком у період з 01 листопада 2017 року по червень 2020 року, але на момент звернення із позовом до суду, відповідач оплату за надані послуги не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаний період у розмірі 18 981 гривень 76 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості. [PERSON] та його представник не спростували належними та допустимими доказами, як факт отримання наданих позивачем послуг так і розмір заборгованості за їх надання. Також, суд вважає недопустимими доказом та не бере до уваги - копію договору купівлі-продажу об`єкта комунальної власності № 259 від 27.12.2007 року, яким підтверджується факт того, що саме фізична особа-підприємець [PERSON] придбав у власність нежитлове приміщення [ADDRESS] . Оскільки, відповідно до відомостей зазначених у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 212769861 підставою для державної реєстрації є договір купівлі-продажу № 27, виданий 08.01.2008 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1145 «Про затвердження Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг з управління будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг» визначено механізм проведення перевірки якості наданих послуг. Так, результатом такої перевірки, а, отже й належним доказом у справі, може бути акт-претензія про неотримання споживачем послуги (або отримання послуги не в повному об`ємі) з управління будинком, оформлений належним чином. Представник відповідача зазначаючи про факт не отримання відповідачем послуг з управління багатоквартирним будинком не надав доказів звернення з актами - претензіями до позивача про неотримання споживчих послуг, або отримання таких послуг неналежної якості. Також відповідачем та представником відповідача не було надано контр-розрахунку заборгованості. Відповідач, як власник нежитлового приміщення, у відповідності до ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved