Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу вчинений за реєстрованим номером № 93586 про стягнення з Горай О.С. на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 77887 гривень 98 копійок. Свій позов сторона позивача обґрунтовує тим, що не підлягає виконанню, в якому зазначив, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.11.2020 вчинено виконавчий напис №93586, за яким запропоновано звернути стягнення із [PERSON] в рахунок погашення вимог ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 77887 гривень 98 копійок. На підставі виконавчого напису нотаріуса, державним виконавцем 12.03.2021 відкрито виконавче провадження № 63934552 від 21.12.2020 про звернення стягнення на грошову суму у розмірі 77 887 гривень 98 копійок. Отже позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено із грубим порушенням, що спонукало представника позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, належним чином. Представник ТОВ "Вердикт Капітал" в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, належним чином. Доказів про наявність поважних причин своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не надала . Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справи за наявними у справі матеріалами (а.с.31-32). Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 червня 2021 року заяву представника заявника Сергієнко Ярослава Григоровича в інтересах [PERSON] про забезпечення позову задоволено . Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 20.11.2020 вчинено виконавчий напис №93586 про звернення стягнення з [PERSON] , яка народилася [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , заборгованості в розмірі 77 887 гривень 98 копійок . Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №63934552 від 16.12.2020 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 93586 виданий 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість в розмірі 77 887 гривень 98 копійок (а.с.11 ). Постановою про стягнення з боржника основної винагороди ВП №63934552 від 16.12.2020 постановлено стягнути з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 7788 гривень 80 копійок ( а.с.12). Постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №63934552 від 16.12.2020 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження : загальна сума мінімальних витрат 669 гривень 00 копійок ( а.с.13). Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №63934552 від 21.12.2020 постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] [INFO] ( а.с.14-15). З довідки про утримані судові виданою ПАТ "Українська залізниця" регіональна філія "Одеська залізиця"виробничий підрозділ "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" від 08.06.2021 №86 встановлено, що з [PERSON] утримуються судові за період з січня 2021 по травень 2021 включно 11 347 гривень 34 копійки ( а.с.16). З анкети-заяви про акцент Публічної пропозиції ПАТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплесне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту "Максимум" встановлено, що [PERSON] підписала анкету -заяву про Акцент Публічної Пропозиції 05.09.2013 (а.с.46). Відповідно до договору факторингу №1 від 21.06.2016 між ПАТ "Альфа- Банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" уклали договір факторингу ( а.с. 47). Згідно з договором факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 між ТОВ "Кредитні ініціативи" та ТОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" та додатку №1 уклали договір факторингу ( а.с. 48-61). Згідно з договором відступлення прав вимоги №16-01/19/1 від 16.01.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "ВЕСТА" та ТОВ "Вердикт Капітал" та додатку 1-1 ( а.с. 62-74). З виписки з особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] встановлено, що заборгованість станом на 13.11.2020 за сумую кредиту становить -34838 гривень 20 копійок, заборгованість за процентами та комісією -42 399 гривень 78 копійок. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Враховуючи зазначене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 14 серпня 2019 року № 569/8884/17. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. Правова позиція щодо визначення документів такими, які підтверджують безспірність заборгованості, сформована вищими судовими інстанціями. Так в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15.06.2011 року №6-4882св11 зазначено: «Відповідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені в порядку цієї статті, які встановлюють розмір заборгованості». У постанові Вищого господарського суду України від 27.10.2011 року №5015/1965/11 зазначено: «Безспірність заборгованості можуть підтверджувати виключно первинні бухгалтерські документи, оформлені у відповідності зі статтею 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», при вчиненні оспорюваного виконавчого напису». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Іншими словами таким бухгалтерським документом може бути виписка по рахунку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суду не надано доказів, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Горай О.С. враховував або перевіряв факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушені вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано. Суд пропонував ухвалою суду приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. надати суду усі документи для обгрунтування правомірності вчинення виконавчого напису та такого ж обов`язку не був позбавлений відповідач. Доказів для спростування зазначених доводів у позовній заяві, стороною відповідача не надано. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця ( боржника) на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти примусовому стягненню. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, зокрема й щодо строків звернення до нотаріуса з такою вимогою, суд доходить до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити повністю. Протилежного відповідачем не спростовано. Також 18.06.2021 до суду було подано заяву про забезпечення позову, яка ухвалою від 18.06.2021 задоволена. В порядку забезпечення позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №63934552 від 21.12.2020 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №93586, виданого 20.11.2020, до набрання рішенням суду законної сили. Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Отже суду доведено, що на виконанні в приватного виконавця Малкової М.В. знаходиться виконавчий напис №93586 від 20.11.2020 приватного нотаріуса Житомирського МНО Горая О.С. про безспірне стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 77887,98 грн. за кредитним договором від 05.09.2013, однак позивач не отримував листа-вимогу про погашення заборгованості за кредитом від АТ «Альфа - Банк» чи ТОВ «Вердикт Капітал», обґрунтованість і безспірність заборгованості заперечує; крім того, виконавчий напис №93586 від 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського МНО Гораєм О.С. видано після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання цим рішенням законної сили. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, задоволення позову у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 908,00 грн за подання позову та 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved