Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом , який уточнив у судовому засіданні до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТО "Світло Шахтаря", третя особа: директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТО Світло Шахтаря" Масліна Ігор Вікторович про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , посилаючись на те, що 28.09.2012 року він був прийнятий на посаду менеджера з постачання та збуту з укладанням договору про матеріальну відповідальність. Умови праці на вказаній посаді були обумовлені в трудовому договорі , підписному між [PERSON] і ТОВ «ВТО Світло Шахтаря». Відповідно вказаного договору до посадових обов'язків [PERSON] віднесено підготовка до укладання господарських договорів по реалізації зерна , помеленої муки між відповідачем з іншими підприємствами і господарствами міста Харкова і Харківської області. За домовленістю між відповідачем і директором Масліною І.В. позивач повинен був доповідати про виконану роботу та використання службового автомобіля шляхом складання службових записок, що [PERSON] робив регулярно. Про факт поломки службового автомобіля [PERSON] доповів у службовій записці на ім'я директора Масліна І.В. , який запевнив його, що обов'язково виплатить йому заробітну плату і розрахується з позивачем за ремонт службового автомобіля , як тільки на підприємстві будуть в наявності грошові кошти. У зв'язку із зверненням директора Масліна І.В. до міліції про розшук службового автомобіля [PERSON] навесні викликали до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з проханням показати СТО, де позивач ремонтував службовий автомобіль , при цьому слідчий повідомив , що претензій до позивача ані з боку правоохоронних органів ані з боку ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" немає. У червні 2013 року [PERSON] викликали до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України для вручення повідомлення про підозру, після чого 23.06.2013 року при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження позивачеві стало відомо про його звільнення з ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" 05.09.2012 року наказом № 75/1 ,з яким [PERSON] не згоден, оскільки з 28.08.2012 року кожного дня він приходив на роботу на ТОВ "ВТО «Світло Шахтаря», розписувався в журналі виходу на роботу. 02.09.2012 року забирав із стоянки підприємства службовий автомобіль, що підтверджується свідченнями охоронців стоянки, що містяться в матеріалах кримінального провадження. Протягом 2012 року на ім'я директора ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" позивач писав службові доповідні , відповідачем про звільнення [PERSON] повідомлено не було, пояснення щодо своєї відсутності на підприємстві позивач не писав. [PERSON] у своєму позові просить поновити його на посаді менеджера постачання та збуту ТОВ «ВТО Світло шахтаря» з 30.08.2012 року та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.08.2012 року до дня винесення рішення. Позивач у судовому засіданні уточнений позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що наказом від 28.08.2012 року був прийнятий на роботу в ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря", відповідачем в трудовому договорі було обумовлено умови праці та оплати, з вказаним наказом про прийняття на роботу він ознайомлений не був, але в той же день з підприємством ним був підписаний договір про повну матеріальну відповідальність. [PERSON] зазначив, що був прийнятий на посаду менеджера , в обов'язки якого входила поставка зерна на ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря". Відповідно трудової угоди заробітна плата [PERSON] складає 1900 грн., та додатково була домовленість про оплату йому 20 коп. за кожний кілограм поставленого зерна. Директором ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" Масліна І.В. було видано розпорядження щодо виділення грошових коштів [PERSON] на бензин для службового автомобіля по 100 грн. , але позивач проробив на підприємстві місяць, однак за бензин, придбаний за його власні кошти, [PERSON] відповідач не повернув витрачені гроші, не зважаючи на те, що позивач написав на ім'я директора підприємства службову записку щодо витрат на бензин і додав відповідні чеки. [PERSON] було звільнено через два дні після наказу про прийняття на роботу, однак про це позивач дізнався лише в липні 2013 року. Позивач взяв службовий автомобіль для виконання своїх обов'язків , однак через декілька днів [PERSON] поставив вказаний автомобіль на ремонт на СТО, де він знаходився з 05.09.2012 року по листопад 2012 року , після чого без розпорядження директора ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" [PERSON] їздив для виконання покладених на нього обов'язків на власному автомобілі. В 2013 році позивачем подано заяву до Харківського РВ щодо невиплати йому відповідачем заробітної плати . В червні 2013 року директор ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" подав до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про порушення кримінальної справи. В червні 2013 року від слідчого Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області позивачеві стало відомо про його звільнення.Окрім того, позивач у судовому засіданні пояснив, що на роботу він приходив не кожен день , після отримання путьового листа 30.08.2012 року його на роботу не повернув, а залишив в автомобілі марки ЗАЗ , який поставив на ремонт на СТО 05.09.2012 року . В уточненій позовній заяві ( а.с. 38-39) позивач просив суд поновити строк звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] 19.02.2014 року у судовому засіданні уточнений позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому, при цьому зазначила, що не вважає пропущеним строк звернення до суду з вказаним позовом, оскільки позивачеві стало відомо про його звільнення лише 26.06.2013 року після ознайомлення з повідомленням про підозру у вчинені кримінального правопорушення. Представник відповідача у судовому засіданні уточнений позов не визнала, пояснила, що [PERSON] прийнятий на роботу 30.08.2012 року, 31.08.2012 року на своє робоче місце не вийшов, у зв'язку з чим спеціальна комісія підприємства виїхала за місцем проживання [PERSON], однак двері ніхто не відчинив. Директором ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" Масліною І.В. на адресу профкому направлено подання на згоду щодо звільнення [PERSON] 05.09.2012 року позивача було звільнено за прогул без поважної причини. Представник відповідача зазначив, що посилання позивача щодо укладання договорів для забезпечення ведення господарської діяльності підприємства є безпідставними, оскільки [PERSON] взагалі не уповноважувався на ведення переговорів від імені ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" з іншими підприємствами. Щодо домовленості [PERSON] з директором підприємства стосовно ремонту автомобіля, переданого позивачеві для службового використання, представник відповідача пояснив, що 30.08.2012 року менеджеру [PERSON] начальником транспортного відділу передано для використання автомобіль марки ЗАЗ 110557, державний номер [NUMBER], який останній зобов'язувався передавати в кінці кожного робочого дня на зберігання та перевірки цілісності і технічної придатності до транспортного відділу. Однак 30.08.2012 року [PERSON] не виконав вказаний обов'язок, не повернув транспортний засіб та путьовий листок і зник із службовим транспортним засобом. Директор ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" в будь-яких переговорах з позивачем з приводу ремонту службового автомобіля участі не приймав , оплачувати витрати , пов'язані з відновленням вказаного транспортного засобу не зобов'язувався. Представник відповідача зазначила, що позовні вимоги [PERSON] щодо поновлення його на роботі не можуть бути задоволені у зв'язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю, окрім того , посилаючись на ст. 233 КЗпП України вважає, що підставою для відмови у позові є пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з вказаною вимогою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в серпні 2012 року на підприємство ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" був прийнятий на посаду заступника директора [PERSON] , який за пропозицією [PERSON] запропонував директору ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" прийняти на роботу на посаду менеджера [PERSON]. Зі слів позивача та [PERSON] свідку було відомо, що [PERSON] займався пошуком зерна та поставкою борошна для підприємства ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" в період з 2012 року по літо 2013 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працював з серпня 2012 року по 01.10.2012 року на підприємстві ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" на посаді директора виробничого департаменту. [PERSON] був прийнятий на підприємство в серпні-вересні 2012 року на посаду менеджера, під час оформлення позивача на работу передбачалось усною домовленістю, що він буде перебувати в його підпорядкуванні , але усі завдання йому особисто надавав директор ТОВ "ВТО Світло Шахтаря" Масліна І.В. Зі слів [PERSON] свідку відомо, що позивач готував на ім'я директора підприємства Масліни І.В. службові записки, після чого укладались договори на поставку зерна на підприємство. В серпні-вересні 2012 року між ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" та «Шіва- корпорація » було укладено відповідний договір, також свідок разом з позивачем проводив переговори з компанією «Олімп» для подальшого укладення договору. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з серпня 2012 року працює на посаді комерційного директора в ТОВ «Шіва -корпорація», яка займається продажем зерна. В кінці серпня він спілкувався з комерційним директором ТОВ "ВТО Світло Шахтаря" [PERSON], який звернувся до нього з пропозицією укладення з ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" договору на поставку на вказане підприємство зерна , 27.08.2012 року позивач познайомив [PERSON] з директором ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" Масліною І.В. , після обговорення необхідних питань 31.08.2012 року між ТОВ «Шіва -корпорація» та ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" блоу укладено договір на поставку зерна. У порядку виконання цього договору [PERSON] 01.09.2012 року та 02.09.2012 року в м. Вовчанськ на складах ТОВ «Шіва -корпорація» було взято зразки зерна для переробки у борошно, але документально вказані обставини не було оформлено. 10.09.2012 року без будь-яких документів [PERSON] повторно приїхав за зразками зерна в м. Вовчанськ на службовому автомобілі марки «Запорожець», який зі слів [PERSON] був наданий йому для користування ВТО "Світло Шахтаря", після чого 20.09.2012 року [PERSON] зі складу ТОВ «Шіва -корпорація» відгрузив [PERSON] 20 тон зерна , в якості взаєморозрахунку за вказаним договором від 31.08.2012 року "ВТО Світло Шахтаря" в присутності позивача 10.10.2012 року за накладною, яку підписав [PERSON], було завантажено 20 тон борошна . Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, пояснення свідків , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні уточненого позову з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне об'єднання «Світло шахтаря» № 74/1 від 28.08.2012 року [PERSON] прийнято на посаду менеджера з постачання та збуту 30.08.2012 року, з укладенням договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з випробувальним строком 2 місяці, з оплатою праці відповідно до штатного розкладу, з обов'язковим пред'явленням трудової книжки ( а.с.43). Вказані обставини визнані у судовому засіданні сторонами та відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. З наказом № 74/1 від 28.08.2012 року позивач ознайомлений не був, що підтверджується відсутністю його особистого підпису на дослідженому у судовому засіданні наказі. Відповідно до акта прийому-передачі автомобіля від 30.08.2012 року [PERSON] прийняв автомобіль марки ЗАЗ 110557, державний номер [NUMBER] ( а.с.71) та позивачеві було видано 30.08.2012 року путьовий лист, який позивач після закінчення робочого дня не повернув на підприємство. Вказані обставини не заперечувались у судовому засіданні позивачем та підтверджуються довідкою відповідача, що міститься в матеріалах справи. 30.08.2012 року [PERSON] знаходився на роботі 1 годину, 31.08.2012 року , 03.09, 2012 р., 04.09.2012 року та 05.09.2012 року позивач був відсутній на робочому місці на протязі всього робочого часу, про що комісія у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] склала відповідні акти ( а.с.72-76) та підтверджується табелем обліку робочого часу ( а.с. 69-70). З доповідної записки начальника транспортного відділу ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" Никипорука І.А. вбачається, що останній 30.08.2012 року передав на тимчасове користування менеджеру по поставкам і збуту [PERSON] автомобіль ЗАЗ 110557 для використання в службових цілях , якого попереджено по необхідність в кінці робочого дня повертати вказаний автомобіль , однак станом на 18-00 годину 30.08.2012 року транспортний засіб на підприємство не повернуто , місцезнаходження [PERSON] невідоме , на телефонні дзвінки мобільного телефону останній не відповідає( а.с.78). Помічник директора ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" Беспалий В.В. в доповідній записці від 31.08.2012 року повідомив директора підприємства Масліну І.В. про те , що 30.08.2012 року [PERSON] вчасно приступив до виконання своїх посадових обов'язків, однак станом на 12-30 годину 31.08.2012 року останній на працю не прибув , про причини неявки на робоче місце не повідомив, таким чином [PERSON], відсутній на робочому місці 3,5 години. Крім того Беспалим В.В. неодноразово здійснювались дзвінки на мобільний телефон [PERSON], однак абонент не відповідав. У зв'язку з чим помічник директора ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" просив встановити причину неявки [PERSON] на робоче місце 31.08.2012 року ( а.с.79). 03.09.2012 року директором ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" Масліна І.В. на ім'я голови профспілкового комітету Беспалого В.В. надано подання про вирішення питання на дозвіл розірвання трудового договору з менеджером по поставкам і збуту [PERSON] на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України ( а.с.82). Листом від 04.06.2012 року голова профспілкового комітету Беспалий В.В. повідомив, що у зв'язку з тим, що [PERSON] не є членом профспілкової організації "ВТО "Світло Шахтаря", профспілковий комітет не має повноважень на вирішення питання про звільнення [PERSON] (а.с.84-85). Відповідно ст. 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації. Таким чином, звільнення позивача без згоди первинної профспілкової організації ТОВ «Виробничо-торгівельне об'єднання «Світло шахтаря» не є порушенням законодавства, на що посилається позивач у позовній заяві. Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне об'єднання «Світло шахтаря» № 75/1 від 05.09.2012 року [PERSON] звільнено з посади менеджера з постачання та збуту за прогули без поважних причин ( а.с.9). Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Наказом № 74/2 від 03.09.2012 року утворена комісія у складі начальника транспортного відділу Никопорука М.О., менеджера по поставкам і збуту Нестеренка М.О., помічника директора Беспалого В.В. для проведення службового розслідування з метою встановлення причин неявки [PERSON] , зобов'язано службову комісію здійснити 04.09.2012 року виїзд за місцем проживання [PERSON].( [ADDRESS]), ознайомити [PERSON] зі змістом вказаного наказу, відібрати письмові пояснення відносно причин неявки на роботу , зобов'язати менеджера [PERSON] надати службовій комісії в письмовому вигляді пояснення відносно причин неявки на роботу 31.08.2012 року, 03.09.2012 року ( а.с.81). Актом від 04.09.2012 року встановлено відсутність позивача за зареєстрованим місцем його проживання ( а.с. 83). 26.06.2013 року [PERSON] вручено повідомлення про підозру від 27.05.2013 року у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 191 КК України , тобто у присвоєнні чужого майна , ввіреного особі ,скоєного повторно (а.с.40-41). 30.08.2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Представник відповідача у судовому засіданні пояснила , що копію наказу про звільнення позивачеві не було вручено у зв'язку з відсутністю у відповідача відомостей щодо його знаходження, а трудову книжку позивачем при прийнятті на работу не було надано. Суду не надано доказів на підтвердження обставин щодо надання відповідачеві [PERSON] трудової книжки при прийнятті його на роботу . З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] не пропущений строк звернення до суду з вказаним позовом. Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно штатного розкладу ( а.с.169-170) тарифна ставка менеджера з постачання та збуту ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" [PERSON] складає 1300 грн., що підтверджується і довідкою відповідача від 14.11.2013 року ( а.с.68). Відповідно табелів обліку використання робочого часу за серпень-вересень 2012 року [PERSON] на посаді менеджера по поставкам і збуту працював 1 годину( а.с.69-70).[PERSON] була нарахована заробітна плата за 1 годину роботи у серпні 2012 року, що підтверджується довідкою ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" № 15 від 06.02.2014 року (а.с.172). У судовому засіданні позивач пояснив, що після його звільнення відповідачем не проведено з ним розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач з позовними вимогами щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості з заробітної плати до суду не звертався. Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК Україн передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд критично відноситься до суперечливих пояснень свідків, оскільки обставини, на які вони посилаються не відповідають дослідженим у судовому засіданні належним доказам, що містяться в матеріалах цивільної справи та частково спростовуються і особистими поясненнями позивача у судовому засіданні, який зазначив суду, що не відповідають дійсності свідчення надані суду свідком [PERSON] щодо підписання особисто [PERSON] 10.10.2012 року накладної на 20 тон борошна у порядку виконання договору укладеного між ТОВ «Шіва -корпорація» та ТОВ "ВТО "Світло Шахтаря" від 31.08.2012 року. Окрім того, свідок [PERSON] пояснив суду, що 10.09.2012 року [PERSON] приїхав за зразками зерна в м. Вовчанськ на службовому автомобілі марки «Запорожець», який був наданий йому для користування ВТО "Світло Шахтаря". Вказані обставини спростовуються особистими пояснення позивача у судовому засіданні , який стверджував , що вказаний автомобіль був несправний, у зв'язку з чим з 05.09.2012 року по листопад 2012 року знаходився на СТО. Зі свідчень свідка [PERSON] вбачається, що відомості, зазначені суду, йому відомо лише зі слів самого позивача та [PERSON] Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що пояснення вказаних свідків не підтверджують знаходження на роботі позивача 31.08.2012 р. та 03.09.2012 року, 04.09.2012 року, 05.09.2013 року. Матеріали справи не містять будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо знаходження [PERSON] на роботі після 30.08.2012 року, а саме 31.08.2012 р. та 03.09.2012 року, 04.09.2012 року, 05.09.2013 року. Аналізуючи викладені обставини , досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: dismissed