Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що йому на праві спільної приватної власності належить нерухоме майно - квартира в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності на житло, видане Житловим фондом Криворізького заводу гірничого машинобудування на підставі розпорядження № 29 від 28.05.1996 року. Відповідний Житловий фонд Криворізького заводу гірничого машинобудування на теперішній час вже не існує, а відомості щодо такого суб`єкту цивільних правовідносин відсутні, в тому числі в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, громадських формувань, що вказує на практичну неможливість позивача отримати рішення, або іншого будь-якого документу, що може слугувати підставою для реєстрації змін у правовстановлюючому документі, що йому належить та був підставою для отримання ним речових прав на нерухоме майно. Тому вирішити дане питання, окрім як в судовому порядку, позивачу не надається можливим. Так, в свідоцтві про право власності на нерухоме майно, яке видане позивачу було допущено помилку при зазначені його прізвища, а саме замість " [PERSON] " зазначено " [PERSON] ", що перешкоджає йому у реалізації його права власності на належну йому квартиру [ADDRESS] . Таким чином, з метою надання йому (заявнику) можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виникла необхідність встановити юридичний факт того, що правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житло належить [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - КП ДОР "Криворізьке БТІ" в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, начальник КП ДОР "Криворізьке БТІ" - Ільченко А.А. надіслав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Тімуш К.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] отримали у власність житло шляхом приватизації - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданого на підставі розпорядження № 29 від 28 травня 1996 року. При внесенні даних до правовстановлюючого документу про власника, була допущена помилка в прізвищі заявника, замість " [PERSON] " зазначено " [PERSON] ". Зазначена помилка одразу не була виявлена. З матеріалів справи вбачається, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище заявника вказане як " [PERSON] ", а Свідоцтво про право власності на житло видано на ім`я « [PERSON] » та членів його сім`ї [PERSON] . Вказані розбіжності в написанні прізвищі заявника, перешкоджає йому в реалізації права на володіння, користування та розпорядження житлом, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду для встановлення факту належності документів. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, який дає право власності на житло, а саме: свідоцтво про право власності на житло, яке видано на підставі розпорядження № 29 від 28.05.1996 року, належить [PERSON] та [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвищі заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації її права на володіння та користування житлом. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved