Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В березні 2013 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «Державник ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором № 2470 від 23.04.2008 року станом на 28.03.2013 року у розмірі 677 472,29 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування зазначених вимог позивач посилається на те, що згідно кредитного договору №2470 від 23 квітня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON], останній отримав у філії - Харківське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" грошові кошти у сумі 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень на споживчі потреби на строк 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22 квітня 20118 року з зобов'язанням сплачувати 18,5 % відсотків річних за користування кредитом. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, збільшивши розмір заборгованості, просив стягнути солідарно з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «Державник ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором № 2470 від 23.04.2008 року станом на 24.07.2013 року у розмірі 730 914,07 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні уповноважений представник позивача позовні вимоги з урахуванням збільшених позовних вимог підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в останнє судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що згідно кредитного договору №2470 від 23 квітня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON], останній отримав у філії - Харківське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" грошові кошти у сумі 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень на споживчі потреби на строк 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 22 квітня 20118 року з зобов'язанням сплачувати 18,5 % відсотків річних за користування кредитом. Відповідно до п.1.6 Кредитного договору [PERSON] зобов'язався не пізніше останнього робочого дня місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту, здійснювати погашення кредиту та сплачувати проценти ануїтетними платежами в сумі 9 370,00 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні рахунки позичальника, відкриті ВАТ „Ощадбанк". Остання сплата ануїтетного платежу мала здійснитись позичальником не пізніше 22 квітня 2018р. в сумі фактичного залишку заборгованості та нарахованих відсотків за користування Кредитом. Пунктом 3.3.1. кредитного договору регламентують встановлено, що позичальник зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором, повернути точно в строки обумовлені кредитним договором кредит в сумі 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, встановлені цим договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору на першу вимогу банку в порядку, передбаченому цим договором достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, а також сплатити штрафні санкції, як це передбачено у договорі, а також відшкодувати банку в повному збитки, під якими сторони розуміють витрати будь-якої з сторін, що стались внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього договору, знищення, втрати або пошкодження майна, що належить стороні, а також неотримання доходів, котрі могли бути отримані, якби сторона виконала свої обов'язки належним чином в порядку, передбаченому договором. Згідно п.3.3.2 позичальник зобов'язався відповідати по своїх зобов'язаннях, що випливають з кредитного договору, всіма власними коштами та майном. Відповідно до п.3.2.2 при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентами чи комісійними винагородами, а також в інших випадках передбачених цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за договором, та стягнути заборгованість за цим договором у примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору останній набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Згідно з частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 536 Цивільного Кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 612 Цивільного Кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів відповідач зобов'язався сплатити на користь позивача пеню в розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів встановлених умовами кредитного договору. Внаслідок цього у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, яка станом на 24.07.2013 р. складає 730 914,07 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором між позивачем, відповідачами [PERSON] та [PERSON], був укладений договір поруки №2470/1 від 23 квітня 2008р., відповідно до якого відповідач [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Частиною 1 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 3.2. договору поруки встановлено, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед позивачем до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідно до пункту 2.1. договору поруки у разі порушення виконання зобов'язання позивач має право вимагати від відповідача [PERSON] виконання зобов'язання відповідача [PERSON] згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому договором поруки. Згідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За статтєю 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач звертався до відповідачів із вимогами про повернення кредиту, але на дату цього позову заборгованість за кредитним договором відповідачами не була погашена. Частиною 1 статті 113 ЦПК України встановлено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved