Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

22 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з комунального підприємства (надалі - КП) "Очаківводоканал" 20659 грн. 22 коп. недоплаченої заробітної плати. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 17 грудня 2012 року по 10 вересня 2014 року вона працювала на посаді провідного фахівця-економіста КП "Очаківводоканал". Відповідно до колективного договору даного підприємства на 2012-2014 роки передбачено додержання в оплаті праці Галузевої угоди між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 року. Проте, затверджений штатними розписами підприємства у 2012-2014 роках її посадовий оклад був визначений без врахування умов Галузевої угоди. Внаслідок чого посадовий оклад визначено на заниженому рівні. Таким чином за період її роботи на підприємстві їй не була нарахована та виплачена заробітна плата в розмірі 20659,22 грн. З врахуванням відрахувань ЄСВ та ПДФО недоплачена заробітна плата складає 16928,17 грн. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача вказану суму. Позивачка в судовому засіданні 02.12.2014 року заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача - КП "Очаківводоканал" - в судове засідання не з'явився, до суду надана заява за підписом директора КП "Очаківводоканал" про розгляд справи у відсутність їх представника, в якій, крім цього, зазначено, що з позовом [PERSON] про стягнення заробітної плати підприємство згодне та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Як вбачається з копії трудової книжки позивачка [PERSON] з 17 грудня 2012 року по 10 вересня 2014 року працювала на посаді провідного фахівця-економіста КП "Очаківводоканал", та була звільнена за власним бажанням, на підставі ст.38 КЗпП України. За змістом ст.2 КЗпП України, ст.43 Конституції України, право громадян України на працю передбачає оплату праці не нижче встановленого державою мінімального розміру. З метою регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів на підприємстві, відповідно до ст.10 КЗпП України, укладається колективний договір. Згідно зі ст.7 Закону України "Про колективні договори і угоди", у колективному договорі встановлюються, зокрема, нормування і оплата праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат, а також гарантій, компенсацій і пільг. Згідно зі ст.18 КЗпП України, положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. За змістом ч.2 ст.97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Угодою на галузевому рівні, згідно зі ст.8 Закону України "Про колективні договори і угоди", регулюються галузеві норми щодо нормування і оплати праці, встановлення для підприємств галузі (підгалузі) мінімальних гарантій заробітної плати відповідно до кваліфікації на основі єдиної тарифної сітки по мінімальній межі та мінімальних розмірів доплат і надбавок з урахуванням специфіки, умов праці окремих професійних груп і категорій працівників галузі (підгалузі); встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці. За змістом ч.3 ст.9 Закону, після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором, угодою. Як вбачається з матеріалів справи, на КП "Очаківводоканал" діє Колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом КП "Очаківводоканал" на 2012-2014 роки, що схвалений загальними зборами трудового колективу КП "Очаківводоканал", протокол №2 від 17 вересня 2012 року, підписаний від трудового колективу - головою профкому Андрухіним С.І., від власника - директором КП "Очаківводоканал" Євтушенком А.П., який 10 жовтня 2012 року зареєстрований в управлінні праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради (далі - Колективний договір). У п.6.8 Колективного договору, сторонами встановлено коефіцієнти співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду за видами робіт та окремими професіями до встановленої мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду згідно з Додатком №2. Відповідно до п.6.10 Колективного договору, розміри тарифної ставки і схеми посадових окладів працівників встановлюються з урахуванням міжрозрядних, міжкваліфікаційних співвідношень, визначених галузевою угодою - додатки №1, №2, №2а та ст.96 КЗпП України за погодженням з профкомом. Як вбачається з Галузевих угод між міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі "Федерація роботодавців ЖКГ України" та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 роки (п. 1.1.3) та на 2013-2015 роки (п. 3.1.1) (далі - Галузеві угоди) мінімальна тарифна ставка робітника 1 розряду встановлюється у розмірі не менше 120 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом. Згідно з Додатком №2 до Колективного договору - Коефіцієнти співвідношень розмірів мінімальних місячних посадових окладів керівних працівників, професіоналів і фахівців мінімальної тарифної ставки 1 розряду робітника основного виробництва (мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії), коефіцієнт такого співвідношення щодо економіста має становити 2,0. Статтею 13 Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік" мінімальну заробітну плату встановлено з 01 квітня - 1094 грн., з 01 липня - 1102 грн., з 01 жовтня - 1118 грн., з 01 грудня - 1134 грн. Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік" мінімальну заробітну плату встановлено з 01 січня - 1147 грн., з 01 грудня - 1218 грн. Статтею 18 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі - 1218 грн. Встановлений спеціальним законом і закріплений в договорі розмір мінімальної заробітної плати є базою обчислення посадового окладу з урахуванням положень галузевої угоди та колективного трудового договору. Отже, посадовий оклад провідного фахівця-економіста обчислюється з урахуванням встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати, а також встановлених Галузевою угодою та колективним трудовим договором коефіцієнтів співвідношення мінімального посадового окладу бухгалтера відділу до мінімальної заробітної плати (мінімальний розмір заробітної плати х 1,2 х 1,35 х 2). Проте нарахована та виплачена заробітна плата [PERSON], посадовий оклад провідного фахівця-економіста, посада якої віднесена на підприємстві до категорії "фахівці" визначена без врахування коефіцієнту співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника І розряду (місячної тарифної ставки) за підгалузями, видами робіт до встановленої угодою мінімальної тарифної ставки робітника І розряду на рівні 2,0 тобто, посадовий оклад провідного фахівця-економіста, а саме позивачки визначено на заниженому рівні порівняно з гарантіями Галузевої угоди, що призводить до порушення ст.21 Закону України "Про оплату праці". Відповідно до ч.4 ст.97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Включаючи до Колективного договору норми Галузевої угоди, а саме Додатку №2 до неї, сторони, таким чином, погодилися, що норми Додатку №2 до Галузевої угоди є для них обов'язковими, а відтак, у разі порушення, підлягають захисту, в тому числі в судовому порядку. З урахуванням викладеного та враховуючи визнання представником відповідача позовних вимог в тому числі і наданого позивачкою розрахунку, сума недоплаченої їй заробітної плати за період з 01 грудня 2012 року по 10 вересня 2014 року з урахуванням відрахувань на податок з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску, становить 20659 грн. 22 коп., а саме за грудень 2012 року - 481,15 грн. (1094х1,2х1,35х2=3544/21х11=1856,67, фактично отримано 2626/21х11=1375,52, різниця 1856,67-1375,52=481,15), за січень-листопад 2013 року - 10596,08 грн. (фактично отримано 2753 грн. повинно бути 1147х1,2х1,35х2=3716,28 грн., різниця 3716,28-2753=963,28х11=10596,08 грн.), за грудень 2013 року - серпень 2014 року - 9209,88 грн. (фактично отримано 2923 грн. повинно бути 1218х1,2х1,35х2=3946,32 грн., різниця 3946,32-2923=1023,32х9=9209,88 грн.), за вересень 2014 року - 372,12 грн. (фактично отримано 1062,91 грн. повинно бути 1218х1,2х1,35х2/22х8=1435,03 грн., різниця 1435,03-1062,91=372,12 грн.) Дослідивши сукупність наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки від сплати судового збору при зверненні до суду із цим позовом позивачка звільнена, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved