Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, 17.04. 2014 року постановою державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження в межах виконавчого провадження № 30693250 по примусовому виконанню постанови про адміністративне правопорушення від 12.10. 2011 року № 111505 та накладення штрафу у розмірі 850 гривень. У вересні 2017 року адміністративний штрафу було сплачено позивачем, однак не дивлячись на це відповідач відмовив у знятті арешту з майна позивачу. За таких обставин, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки він позбавлений можливості користуватися належним йому майном та розпоряджатися ним, просив зняти арешт зі всього майна, яке належить [PERSON], накладене постановою державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04. 2014 року, в межах виконавчого провадження № 30693250 по примусовому виконанню постанови про адміністративне правопорушення від 12.10. 2011 року № 111505. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, подальший розгляд справи просив провести без його участі. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, також надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання надала заяву, в якій просила у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у запереченнях. В своїх запереченнях посилалась на те, що на виконанні у відділу з 2008 року по 2012 року перебували виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на користь держави та комунальних підприємств сум боргу. Також зазначила, що постановою від 17.04. 2014 року в межах виконавчого провадження № 30693250 було накладено арешт на майно боржника, при цьому до даного часу у відповідача немає підтверджуючих документів про сплату боргу по іншим виконавчим провадженням, а тому підстав для зняття арешту немає. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на виконанні Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження за № 30693250 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 850,00 гривень. 17.04.2014 року в межах даного виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 17.04.2014 року виконавчий документ повернуто на підставі ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження". (а.с.4) З довідки від 03.03. 2017 року за № 31/5-1441-4351, виданої територіальним сервісним центром № 1441 регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області, вбачається, що на автомобіль марки "Chrysler Sebring", державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04. 2014 року № ВП 30693250. (а.с.5) З довідки від 13.09. 2017 року за № 3524/18-2017 встановлено, що [PERSON] сплатив адміністративний арешт в розмірі 425 гривень, у подвійному розмірі ( 850 гривень), за документом ДАІ АН1 № 111505 від 12.10. 2011 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с.12) При цьому суд звертає увагу на те, що арешт на майно боржника [PERSON] накладений в межах виконавчого провадження № 30693250, що також підтверджується листом Приморського ВДВС ГТУЮ в Донецькій області від 20.11. 2017 року за № 20924, продовжує існувати в рамках виконавчого провадження, яке на підставі п. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірним правовідносин) повернуто виконавчою службою органу, який його предявив до виконання. Тобто, на даний час в провадженні Приморського ВДВС ГТУЮ в Донецької області не перебуває виконавчого провадження за № 30693250, в межах якого на майно боржника накладено арешт. Відповідно до ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 317 ЦК України\~визначає право власника, якому належить право володіння, користування та розпорядженням своїм майном вільно їм розпоряджатися, тому позивач обґрунтовано звернулася з даним позовом до суду. За ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод\~в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В той же самий, позивачем подано належний доказ сплати адміністративного штрафу, що свідчить про сплату ним штрафу та відсутність боргу. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Позивач, крім як за рішенням суду не може реалізувати своє право щодо розпорядження своїм майном, через існування арешту та оголошення заборони, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved