Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася в суд з позовом до Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки, буд. 16 в с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.11.2016 року помер [PERSON], чоловік позивача - [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO]. [PERSON] мав у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 16, с. Олієво-Корнів Городенківський район Івано-Франківська область. Згідно довідки Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 14.02.2017 № 173, даний житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в цілому належав на праві приватної власності колгоспному двору, головою якого був чоловік позивача - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає, оскільки вони втрачені. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON]. Після смерті [PERSON], в термін до шести місяців, позивач звернулася до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області із заявою про прийняття спадщини. Крім цього, відповідно до довідки Олієво-Королівської сільської ради, позивач на момент смерті була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем в одному житловому будинку, та вели спільне господарство. Отже, в розумінні ст. 1268 ЦК України, позивач спадщину прийняла, яка відкрилася після смерті її чоловіка. Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у виданні свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа, та рекомендовано звернутися до суду. Технічним паспортом на житлове приміщення та довідками Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, стверджено, що житловий будинок, який належав [PERSON], знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 16, с. Олієво-Корнів, Городенківський район, Івано-Франківська область. Звітом про оцінку майна житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 16, с. Олієво-Корнів, Городенківського району Івано-Франківської області, визначено, що ринкова вартість будинку становить 148 893,00 грн. (сто сорок вісім тисяч вісімсот дев'яносто три грн. 00 коп.). В судове засідання сторони та їхні представники не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивача - [PERSON] позов підтримує та просить задовільнити. Олієво-Королівська сільська рада позовні вимоги визнає. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно з технічною документацією житлове господарство по вул. Лесі Українки, 16 в с.Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1988 р., загальною площею 99,5 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., стодоли, стайні, сараю, 2 навісів, л/кухні, колодязя, 2 огорож, воріт. Відповідно до звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП [PERSON], ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами станом на 14.03.2017 року становить 148893 грн. Згідно абзацу 2 п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних)житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Постановою КМУ № 95 від 19.03.2013 року, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. В силу вимог абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2. ст. З Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 3 ст. 3 зазначеного Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Згідно технічної документації на житловий будинок, будинок збудовано у 1988 році. Отже, документом, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом на той час був технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно погосподарської книги № 5 Олієво-Королівської сільської ради за домогосподарством, що в селі Олієво-Корнів вул. Лесі Українки, 16 числиться земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,75 га, що стверджено довідкою № 172 від 14.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради. Ч.3\~ст.5 Цивільного кодексу України\~(2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, які видавались на підставі записів у по господарських книгах. Тобто записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. З довідки № 173 від 14.02.2017 р., виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради слідує, що головою колгоспного двору, що в селі Олієво-Корнів вул. Лесі Українки, 16 являвся [PERSON]. Відповідно до ч. 6 п. а\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Згідно довідки № 171 від 14.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради встановлено, що станом на 15.04.1991 року у житловому будинку, що в селі Олієво-Корнів вул. Лесі Українки, 16 були зареєстровані за місцем проживання слідуючі особи: [PERSON], [INFO] - власник; [PERSON], [INFO] - дружина. [PERSON] помер 07.11.2016 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ № 238971. Внаслідок його смерті відкрилась\~\~спадщина. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з\~ст. 1223 ЦК України\~- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.\~\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.\~\~Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1\~ст. 1222 ЦК України. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] з 13.02.1958 року перебували в шлюбі, що стверджено копією свідоцтва про одруження, виданого 13.02.1958 року Ол.-Королівським ЗАГС Городенківського району. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] (позивач). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України\~прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Про те, що спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки на день його смерті проживала разом з ним свідчить довідка № 171 від 14.02.2017 року, видана виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради. Відповідно до ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського РНО [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.04.2017 року слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вулиці Лесі Українки, 16 в селі Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки, буд. 16 в с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно до\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Статтею\~\~317 Цивільного кодексу\~\~України\~\~\~\~визначено, що власникові\~\~належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно\~ст. 328\~\~цього ж кодексу\~\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). В силу вимог\~ст. 392 ЦК України\~- власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по вул. Лесі Українки, буд. 16 в с. Олієво-Корнів Городенківського району Івано-Франківської області, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем. \~\~\~\~ На підставі ст.ст.\~317,\~328,\~392, 1216 ЦК України,

Outcome: approved