Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що їй належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4, 7942 га, кадастровий номер 0524582800:01:002:0137, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Вказану земельну ділянку вона набула у власність на підставі договору міни, укладеного з її попереднім власником - [PERSON] та нею від 15.12.2018 року, а громадянка [PERSON] в свою чергу набула право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] в м. Вінниця. Будучи власником вказаної земельної ділянки вона вирішила розпорядитися нею: а саме укласти договір оренди щодо неї, при реєстрації якого з`ясувалося, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже є запис про державну реєстрацію договору оренди, ніби-то укладеного між попереднім власником земельної ділянки [PERSON] та ТОВ «Агро Інвест Україна» 24 липня 2013 року. Ознайомившись із наданою їй сканкопією вказаного договору нею було виявлено, що відомості, зазначені у ньому не відповідають дійсності, а саме: -у договорі оренди землі адресою орендодавця [PERSON] зазначена квартира [ADDRESS] , тоді як [PERSON] за вказаною адресою ніколи не був зареєстрований та не проживав, дійсною його адресою була квартира [ADDRESS] , що підтверджувалося відміткою про реєстрацію в його паспорті; -в договорі оренди землі вказано, що [PERSON] в оренду ніби-то була передана земельна ділянка, кадастровий номер 0524585300:02:002:0093, площею 6,6969 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради, яка ніби-то належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину № 578 від 11.06.2013 року. Разом з тим, [PERSON] ніколи не був власником земельної ділянки кадастровий номер 0524585300:02:002:0093, площею 6,6969 га, власником цієї земельної ділянки згідно відомостей з Державного земельного кадастру є [PERSON] , а сама земельна ділянка знаходиться на території Рахно -Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. [PERSON] був власником земельної ділянки кадастровий номер 0524582800:01:002:0137, площею 4, 7942 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №057709 від 15 жовтня 2012 року. Права на вказану земельну ділянку він набув в порядку спадкування після смерті його дружини [PERSON] , померлої [INFO] на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.03.2012 року № 223/418/2012, яким за ним було визнано право на земельну частку (пай) розміром 3, 85 в умовних кдастрових гектарах на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та розпорядження голови Тиврівської районної державної адмінстрації Вінницької області від 14 травня 2012 року № 238, яким [PERSON] в рахунок належної йому земельної частки (паю) було виділено в натурі земельну ділянку площею 4,7942 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. [PERSON] не був власником земельної ділянки кадастровий номер 0524585300:02:002:0093, площею 6,6969 га, яка вказана як предмет оренди у спірному договорі і тому не міг передавати її в оренду, крім того дана земельна ділянка не знаходиться на території Довгополівської сільської ради, а знаходиться на території Рахно - Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. При цьому земельна ділянка кадастровий номер 0524582800:01:002:0137 площею 4, 7942 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради Тиврівськього району Вінницької області, власником якої в дійсності був [PERSON] предметом даного договору не зазначена. Тобто в договорі оренди землі від 24 липня 2013 року відсутні істотні умови передбачені законом, що є підставою для визнання його недійсним відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 269 від 24.07.2013 року укладений від імені [PERSON] - «Орендодавець» та ТОВ «Агро Інвест Україна» - «Орендар». Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест Україна» на її користь судові витрати згідно квитанцій. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених в позові. Пояснив, що в договорі оренди вказано, що передано зовсім іншу земельну ділянку на території Рахно-Полівської сільської ради і вона належить покійній [PERSON] , а у власності у [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 4,7942 га на території Довгополівської сільської ради, в Державному реєстрі речових прав зареєстровано дані на земельну ділянку, яка раніше належала [PERSON] . Тобто дані реєстру не співпадають з договором, по договору, окрім прізвища орендодавця ніякі дані не співпадають. Також в договорі вказано, що земельна ділянка розміром 6,6969 га з кадастровим № 0524585300:02:002:0093 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, хоча в дійсності йому належить земельна ділянка з кадастролвим номером 0524582800:01:002:0137, площею 4,7942 на підставі державного акту серії ЯМ № 057709 на підставі розпорядження РДА. В останні роки свого життя [PERSON] хворів і надав доручення [PERSON] , яким уповноважив її на вчинення дій виключно на оформлення спадщини. Вона оформила спадщину на земельну частку (пай) після померлої його дружини [PERSON] , передала йому державний акт і після того, вона, не маючи на те повноважень уклала договір оренди із ТОВ "Агро-Інвест", а оскільки в неї не було державного акту, то в договорі оренди не вірно вказані всі дані, окрім ПІБ. Підпис замість [PERSON] виконала [PERSON] і вона до 2015 року отримувала орендну плату. [PERSON] при укладенні договору міни не була обізнана про те, що існують якісь договори оренди, укладені від імені [PERSON] . У відзиві вказано, що у Постанові ВС України викладено правову позицію Верховного суду від 11.09.2019 року, але вона вказує на інші обставини. [PERSON] помер в 2015 році, підписати договір не міг фізично, він був лежачий, даний договір не укладав, мав інсульт. [PERSON] , як дізналась про порушення права, так і звернулась до суду, а тому строк позовної давності не порушено. Представник відповідача Сердюк В.О. в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, подав суду клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з його участю в судовому засіданні в Кіровоградському окружному адміністративному суді, однак суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні даного клопотання, так як представник відповідача неодноразово не з`являвся в судове засідання по розгляду даної справи та звертався до суду з подібними клопотаннями, а саме: 01.11.2019 р. (а.с. 24), а також з іншими клопотаннями (15.01.2020 р. з клопотанням про зупинення провадження у справі (а.с. 58-59), 17.02.2020 р. з клопотанням про призначення посмертної судової почеркознавчої експертизи (а.с. 73-74), клопотанням про витребування доказів (а.с. 75), в задоволенні яких суд відмовляв. Суд це розцінює, як умисне затягування розгляду справи. Свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] хворів, переніс інсульт, із місця проживання фактично не виходив, дав їй доручення, щоб вона оформляла йому спадщину після смерті його першої дружини [PERSON] . Після оформлення спадщини вона передала [PERSON] Державний акт, а потім він послав її в Довгополівську сільську раду, щоб передати в оренду його земельну ділянку. Там їй сказали, що вона в оренді ТОВ "Агро Інвест". Вона поїхала в контору "Агро Інвесту" в с. В.Вулига, дала копію доручення і Державного акту. Там ніби уклали договір, вона його підписала, але копію договору їй не надали, а сказали, що передадуть в сільську раду, вона ще два роки отримувала орендну плату і передавала її [PERSON] . Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,7942 га, кадастровий номер 0524582800:01:002:0137 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно прв реєстрацію права власності індексний номер 149702695 від 15.12.2018 року (а.с. 8). Вказану земельну ділянку позивачка набула у власність на підставі договору міни, укладеного з її попереднім власником - [PERSON] від 15.12.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С., а громадянка [PERSON] в свою чергу набула право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] в м. Вінниця. Позивачка вирішила розпорядитися своєю земельною ділянкою, а саме укласти договір оренди щодо неї, при реєстрації якого з`ясувалося, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже є запис про державну реєстрацію договору оренди, ніби-то укладеного між попереднім власником земельної ділянки [PERSON] та ТОВ «Агро Інвест Україна» 24 липня 2013 року. Ознайомившись із наданою їй сканкопією вказаного договору нею було виявлено, що відомості, зазначені у ньому не відповідають дійсності, а саме: -у договорі оренди землі адресою орендодавця [PERSON] зазначена квартира [ADDRESS] , тоді як [PERSON] за вказаною адресою ніколи не був зареєстрований та не проживав, дійсною його адресою була квартира [ADDRESS] , що підтверджувалося відміткою про реєстрацію в його паспорті, така ж адреса вказана в державному акті серії ЯМ № 057709, виданому на його ім`я (а.с. 14); -в договорі оренди землі вказано, що [PERSON] в оренду ніби-то була передана земельна ділянка, кадастровий номер 0524585300:02:002:0093, площею 6,6969 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради, яка ніби-то належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину № 578 від 11.06.2013 року. Однак [PERSON] ніколи не був власником земельної ділянки кадастровий номер 0524585300:02:002:0093, площею 6,6969 га, власником цієї земельної ділянки згідно відомостей з Державного земельного кадастру є [PERSON] , а сама земельна ділянка знаходиться на території Рахно -Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. [PERSON] був власником земельної ділянки кадастровий номер 0524582800:01:002:0137, площею 4, 7942 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №057709 від 15 жовтня 2012 року. Права на вказану земельну ділянку він набув в порядку спадкування після смерті його дружини [PERSON] , померлої [INFO] на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.03.2012 року № 223/418/2012 (а.с. 11-12), яким за ним було визнано право на земельну частку (пай) розміром 3, 85 в умовних кдастрових гектарах на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та розпорядження голови Тиврівської районної державної адмінстрації Вінницької області від 14 травня 2012 року № 238, яким [PERSON] в рахунок належної йому земельної частки (паю) було виділено в натурі земельну ділянку площею 4,7942 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 24 липня 2013 року (дата укладення спірного договору) істотною умовою договору оренди землі був зокрема об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки). Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону визнавалися підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (ч. 2. ст.15 ЗУ «Про оренду землі» є редакції станом на 24 липня 2013 року). Відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про оренду землі» в редакції станом на 24 липня 2013 року, орендодавцями земельних ділянок могли бути громадяни, у ВЛАСНОСТІ яких є земельні ділянки. [PERSON] не був власником земельної ділянки кадастровий номер 0524585300:02:002:0093, площею 6,6969 га, яка вказана як предмет оренди у спірному договорі і тому не міг передавати її в оренду, крім того дана земельна ділянка не знаходиться на території Довгополівської сільської ради, а знаходиться на території Рахно - Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області. При цьому земельна ділянка кадастровий номер 0524582800:01:002:0137 площею 4, 7942 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Довгополівської сільської ради Тиврівськього району Вінницької області, власником якої в дійсності був [PERSON] предметом даного договору не зазначена. Тобто в договорі оренди землі від 24 липня 2013 року відсутні істотні умови передбачені законом, що є підставою для визнання його недійсним відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» . В статті 203 ЦК України зазначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Обставини, викладені відповідачем у відзиві на даний позов, в яких він називає підстави для пред`явлення даного позову опискою, ніяким чином не спростовують викладених в ньому обставин, а тому суд, оцінивши їх в сукупності, вважає їх несппроможними і такими, що не грунтуються на законі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved