Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] яка дії в свої інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівський м"ясокомбінат", приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заподіяну у зв'язку із кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду - франшизу 1000 ,00 гривень, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Антонівський м'ясокомбінат» на користь [PERSON] заподіяну у зв'язку із кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду за пошкоджений(зруйнований) автомобіль у розмірі 20000,00 грн., заподіяну у зв'язку із кримінальним правопорушенням моральну шкоду у розмірі 191300,00 грн., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Антонівський м'ясокомбінат» на користь неповнолітньої [PERSON] заподіяну у зв'язку із кримінальним правопорушенням моральну шкоду у розмірі 191300,00 грн., стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь неповнолітньої [PERSON] заподіяну у зв'язку із кримінальним правопорушенням моральну шкоду у розмірі 8700,00 грн., стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Українська страхова група» на користь [PERSON] заподіяну у зв язку з кримінальним правопорушенням моральну шкоду у розмірі 8700,00 грн., матеріальну шкоду: ( витрати на поховання ) в розмірі 12727,00 грн., (витрати на встановлення пам'ятника) у розмірі 15000,00 грн.( витрати за пошкоджений зруйнований автомобіль «ВАЗ 21102» д.н.з [NUMBER] ) в розмірі 99500,00 гривень, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь неповнолітньої [PERSON] шкоду, заподіяну смертю потерпілого у сумі 52200,00 грн., а також судові витрати понесені за надання правової допомоги. В обґрунтування позову посилається на те, що 02 серпня 2016 року [PERSON] керуючи автомобілем «DAF СF 85.380» д.н.з. [NUMBER] зі спеціалізованим причепом марки TRAILOR S 383" д.н.з. [NUMBER] порушив ПДР внаслідок чого не впорався з керуванням транспортним засобом та виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21102» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] загинув на місці події, а автомобіль був механічно пошкоджений (зруйнований). Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.02.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном 3 роки. Вирок набрав законної сили 03.03.2017 року. На час вчинення кримінального правопорушення [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Антонівський м»ясокомбінат». Злочинними діями [PERSON] була заподіяна моральна шкода позивачці [PERSON] - дружині загиблого та неповнолітній дитині загиблого [PERSON], яка виразилась у перенесених душевних стражданнях, які пов»язані з нервовим напруженням, стресом перенесеним у зв»язку із загибеллю у молодому віці рідної найближчої людини. [PERSON] перенесла безповоротну втрату близької людини, на все життя позбавлена батьківської опіки та піклування, а також матеріального забезпечення. Завдану смертю чоловіка та батька моральну шкоду оцінює в 200 000 грн. на користь кожного [PERSON]- дружини загиблого та [PERSON] - неповнолітньої дитини загиблого. Матеріальна шкода завдана повивачці складається з витрат на поховання в розмірі 12727 грн., витрат на придбання пам»ятника 15000 грн. Крім того стосовно автомобіля «DAF СF 85.380» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] мається страховий поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6038967 та причепа д.н.з. [NUMBER] мається страховий поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9012СР 8849291 з терміном дії дійсний на час ДТП, укладений з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» Завдану шкоду смертю чоловіка та батька відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачка оцінює, а саме згідно п. 27.2 цього Закону в розмірі 52200 грн. моральну шкоду відповідно до п. 27.3 цього Закону в розмірі 17400 грн., а шкоду за автомобіль «ВАЗ 21102» д.н.з. [NUMBER], який було практично зруйнований в результаті ДТП в розмірі 120000 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримав, давши пояснення, аналогічні до викладених у них. Просили позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Антонівський м»ясокомбінат» в судове засідання не з»явився, проте подав письмові заперечення проти позову відповідно до яких просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки не надано будь-яких належних доказів. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в судове засідання не з»явився, однак надіслав до суду письмові заперечення на позовну заяву відповідно до яких просив суд у позові відмовити повністю за безпідставністю та необгрунтованістю, розгляд справи провести за відсутністю їх представника. Позивачка та її представник не заперечують проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України надається право громадянам на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого у відповідності з вимогами ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 02.08.2016 [PERSON] керуючи автомобілем «DAF СF 85.380» д.н.з. [NUMBER] зі спеціалізованим причепом матки TRAILOR S 383" д.н.з. [NUMBER] порушив ПДР внаслідок чого не впорався з керуванням транспортного засобу та виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21102» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] загинув на місці події, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04.08.2016 року /а.с.5/. Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.02.2017 року /а.с.12/ [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового злочину. Відповідно до ст.. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням викладеного суд вважає, що встановленими є обставини та не потребують доказування з приводу подій, які мали місце 02.08.2016 року щодо порушення [PERSON] Правил дорожнього руху та їх причино наслідковий зв'язок з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , які знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв»язку зі смертю останнього. Як вбачається з матеріалів справи автомобіль «DAF СF 85.380» д.н.з. [NUMBER] зі спеціалізованим причепом матки TRAILOR S 383" д.н.з. [NUMBER], яким керував водій [PERSON] в момент ДТП 02.08.2016 року, знаходився в володінні та користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Антонівський м»ясокомбінат». Згідно копії виробничої характеристики ТОВ «Антонівський м»ясокомбінат» [PERSON] працює на посаді водія з 01.07.2011 року по теперішній час та характеризується із позитивної сторони (а.с. 18) Як вбачається із копії Полісу № АІ/8849291 від 08.12.2015 року обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів напівпричіп «TRAILOR S 383» д.н.з. [NUMBER] був застрахований строком дії з 09 грудня 2015 року по 08 грудня 2016 року(а.с. 44) Як вбачається із копії Полісу № АК/6038967 від 13.07.2016 року обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «DAF СF 85.380» д.н.з. [NUMBER] був застрахований строком дії з 14 липня 2016 року по 13 липня 2017 року(а.с. 45) Згідно копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 16 червня 2000 року зареєстрували шлюб, після одруження присвоєно прізвище чоловікові та дружині «[PERSON]» (а.с. 6) Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4) Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] на поховання [PERSON] було затрачено 12727 грн. та на придбання пам»ячника - 15000 грн., що підтверджується копіями накладних, договором-замовленням № 5-П на придбання-оформлення предметів і послуг похоронного призначення та копіями товарних чеків (а.с.19-25 ) Відповідно до ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку зі смертю потерпілого внаслідок ДТП право на відшкодування мають, зокрема у зв'язку з понесеними витратами на поховання - особи, які взяли на себе такі витрати. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Таким чином, суд дійшов висновку, що доведена позивачем в судовому засіданні матеріальна шкода заподіяна внаслідок смерті її чоловіка становить на поховання 12727 грн. та на придбання пам»ятника 15000, тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Щодо позовних вимоги про відшкодувння матеріальної шкоди за пошкоджений (зруйнований) автомобіль в розмірі 120000 грн., суд вважає, що вони підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.02.2017 року було встановлено, що під час ДТП, яка мала місце 02.08.2016 року [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 21102» д.н.з. [NUMBER]. Згідно висновку експерта № 054/17 від 05.06.2017 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику ВАЗ 21102 реєстраційний номерний знак [NUMBER] шасі № [NUMBER] станом на 30.05.2017 року в результаті його пошкодження в ДТП від 02.08.2016 року становить 72296 грн. Таким чином, беручи до уваги висновок експерта № 054/17 від 05.06.2017 року суд вважає, що матеріальна шкода за пошкоджений (зруйнований) автомобіль підлягає відшкодуванню в розмірі 72296 грн. Відповідно до ст.27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. п. 27.3 цього Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі,встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. п. 27.4 страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. п. 27.5 відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсяз особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1186 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до ч. 2 ст 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що містяться в п.п.4, 5,9 цієї постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно ст.. 22 ст. 23 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги стосовно стягнення моральної шкоди та шкоди заподіяної смертю потерпілого на умовах встановлених ст. 1200 ЦК України, суд вважає, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачам, як дружині та неповнолітній дочці, загиблого [PERSON] завдано моральних страждань, що полягали у душевних стражданнях, які зазнали, у зв'язку із смертю чоловіка та батька, в переживаннях, що позбавило спокою, нервовим напруженням, змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя та спричинило порушення нормального ритму життя, стану здоров'я, дитина загиблого перенесла безповоротну втрату близької людини та на все життя позбавлена батьківської опіки та піклування, а також матеріального забезпечення, а тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в частині стягнення завданої моральної шкоди та шкоди заподіяної смерттю потерпілого на умовах встановлених ст. 1200 ЦК України підлягають до задоволення. Що стосується заявлених вимог позивачки про стягнення витрат понесених за надання правової допомоги суд приходить до наступного висновку: Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз та витрати на правову допомогу. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі ч.6 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів дохід держави судовий збір пропорційно до частини задоволених вимог. Понесені позивачкою витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1500 грн. підлягають стягненню з відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівській м"ясокомбінат", приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на користь позивачки. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що законних підстав для їх стягнення немає. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді адвокатом регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Відповідно до Правил адвокатської етики та ЗУ « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою та порядком внесення й розумно обґрунтованим за розміром. Отже вищевказані норми закону передбачають , що отримання адвокатом гонорару повинно бути законним за формою та порядком внесення, і зводиться до того що підтвердженням сплати гонорару має бути фінансовий документ. Враховуючи те, що будь-яких фінансових документів про те, що адвокат [PERSON] отримав гонорар суду не надано. Крім того не надано акту виконаних робіт по наданню правової допомоги та відповідного розрахунку, а тому суд вважає, що у задоволенні вимог про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по справі, пов»язаних із наданням правової допомоги слід відмовити. На підставі вище викладеного керуючи ст.ст. 4, 10, 60, 79,84 88, 169, 212, 215, 224 ЦПК України, суд

Outcome: partial