Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем, [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1995 року по 07 листопада 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В період шлюбу вони з відповідачем на спільні кошти на його ім'я придбали квартиру під номером [ADDRESS] що підтверджується Договором купівлі - продажу, затвердженим 29 серпня 2002 року і зареєстрований 03 вересня 2002 року на праві приватної власності у Слов'янському бюро технічної інвентаризації під реєстровим номером № 15028/22. Крім того, ними спільно в 2011 році у приватної особи був придбаний автомобіль марки Вольксфаген грузовий, державний номерний знак [NUMBER]. Цей придбаний автомобіль зареєстрований на ім»я відповідача у Відділ ВРЕР УДАІ Слов'янського ГУМВС (з обслуговування міста Слов'янська та Слов'янського району) в Донецькій області. У відповідності з вимогами ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить жінці та чоловікові на праві спільної приватної власності незалежно від того, чи один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). У відповідності зі ст. 70 Сімейного кодексу України у випадку поділу майна, яке є об'єктом права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними чи шлюбним договором. Таким чином, її частка та частка відповідача у вказаному майні складають по 1/2 частині. У відповідності зі ст. 71 Сімейного кодексу України майно, яке об'єктом спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Вона просила відповідача добровільно розділити вказане спільне сумісне майно. Але відповідач добровільно вирішити це питання не бажає. У зв'язку з чим вона вимушена звернутися в суд з позовом про поділ спільної сумісної власності подружжя. На теперішній час вони з відповідачем мешкають у вказаній квартирі та обидва користуються нею. Ринкова вартість нерухомого майна: квартири [ADDRESS] станом на 27 січня 2015 року складає 188,390 грн., в тому числі і 1/2 частина - 94195 грн., що підтверджується звітом № 13-4/01 про оцінку нерухомого майна. Оскільки відповідач відмовляється виплатити їй грошову компенсацію за належну їй 1/2 частину вказаної квартири, а також не бажає отримати грошову компенсацію за належну йому 1/2 частину спірної квартири, вважає за необхідне визнати за нею право власності на ? частину квартири під [ADDRESS] Автомобіль знаходиться у користуванні відповідача. Для встановлення фактичної ринкової вартості автомобіля Вольксфаген грузовий необхідно призначити авто - товарознавчу експертизу. Оскільки відповідач користується автомобілем, вона вважає, що з відповідача слід стягнути на її користь грошову компенсацію дійсної ринкової вартості 1/2 частини автомобіля, залишивши йому автомобіль на праві власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послалася на обставини, викладені нею у позовній заяві, та просить суд провести поділ майна, яке належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності, визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири під номером 68, розташованої в будинку [ADDRESS] Просить суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля марки Вольксфаген грузовий, державний номерний знак [NUMBER] згідно дійсної ринкової вартості вказаного автомобіля та залишити автомобіль на праві власності відповідачу. Вона цілком згодна з Висновком про оцінку автомобіля і не заперечує, щоб на її користь було стягнуто ? частину вартості вказаного автомобіля, а право власності на автомобіль визнано за відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по справі: оплата судового збору в сумі 941 грн. 95 коп., оплату за проведення оцінки квартири в сумі 450 грн., оплату за надання юридичної допомоги в сумі 400 грн. Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] і суду пояснив, що він цілком згоден з тим, що майно, а саме - квартира і автомобіль були придбані ним та позивачкою в період шлюбу. Він згоден з оцінкою квартири та не заперечує проти розподілу спільного майна, за варіантом, який запропонувала позивачка. Крім того, він не заперечує проти стягнення з нього грошової компенсації - вартості ? частини автомобіля на користь позивача і визнання за ним права власності на автомобіль. Також не заперечує проти стягнення з нього судових витрат, понесених позивачкою. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обгрунтованість. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов»язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов'язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд на підставі ст.ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1995 року по 07 листопада 2012 року ( а.с.6-7). Стаття 57 СК України визначає перелік видів особистої приватної власності одного із подружжя та підстави її набуття. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя ( тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права ( ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. ( Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79цс13). В період шлюбу за спільні кошти сторони придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS] Вказаний факт підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 29 серпня 2002 року, який було укладено між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як продавцями та відповідачем по справі [PERSON], як покупцем, посвідчений Приватним нотаріусом Слов»янського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №-1221.( а.с. 6). Вказаний Договір також зареєстровано в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» міста Слов»янська Донецької області 03 вересня 2002 року під реєстровим номером № 15028/22. Також в 2011 році у приватної особи був придбаний автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 35, 2006 року випуску тип ВАНТ, ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ, державний номерний знак [NUMBER]. Придбаний автомобіль був зареєстрований з 13 травня 2011 року на підставі довідки-рахунок на ім»я [PERSON] у Відділі ВРЕР УДАІ Слов'янського ГУМВС (з обслуговування міста Слов'янська та Слов'янського району) в Донецькій області, що підтверджується Довідкою № 9/17-373 від 02 квітня 2015 року ( а.с. 54). У відповідності до ст.60 Сімейного Кодексу України якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім»я одного із подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. У відповідності зі ст. 70 Сімейного кодексу України кожній зі сторін на праві власності належить 1/2 частина зазначеного майна. Згідно з Звітом № 13-4/01 про оцінку нерухомого майна вартість квартири [ADDRESS] складає 188390 грн ( а.с. 17-45). Вказана оцінка квартири сторонами по справі не заперечувалася і відповідач погодився з вказаним Звітом. Згідно ст. 71 ч.1 Сімейного Кодексу України „Майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі". У відповідності до вимог ст. 372 ЦК України ч.1 «Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними» ч.2 «У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення». ч.3 « У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється». Оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не заперечують проти розділу спільної сумісної власності - квартири [ADDRESS], суд приходить до висновку, що слід проізвести розділ спільного сумісного майна подружжя - [PERSON] та [PERSON] , визнавши за [PERSON] право власності на ? частину трикімнатної квартири [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на ? частину трикімнатної квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні також встановлено, що в період шлюбу та за спільні грошові кошти сторони по справі придбали автомобіль VOLKSWAGEN LT 35, 2006 року випуску, тип ВАНТ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ, паливо D, об»єм двигуна 2461, № кузова [NUMBER],державний реєстраційний номер [NUMBER], Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], який на підставі Довідки-рахунок зареєстрований з 13 травня 2011 року за відповідачем [PERSON] ( а.с.54,57). У відповідності до Акту №072 огляду транспортного засобу та Висновку №072 експертного автотоварознавчого дослідження по оцінці транспортного засобу від 07 квітня 2015 року вартість автомобіля VOLKSWAGEN LT 35, 2006 року випуску, тип ВАНТ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ, паливо D, об»єм двигуна 2461, № кузова [NUMBER],державний реєстраційний номер [NUMBER], Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] складає 153452 гривні 00 коп ( а.с.58-64). Сторони в судовому засіданні цілком погодилися з вказаною оцінкою транспортного засобу. У відповідності до ст. 365 ЦК України „Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3)спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім"ї". В судовому засіданні встановлено і підтверджено сторонами, що теперішнього часу між ними склалися такі стосунки, що подальше спільне користування вказаним транспортним засобом неможливе. Частка позивача - ? частина автомобіля VOLKSWAGEN LT 35, 2006 року випуску, тип ВАНТ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ, паливо D, об»єм двигуна 2461, № кузова [NUMBER],державний реєстраційний номер [NUMBER], Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] не може бути виділена в натурі, оскільки автомобіль є річчю неподільною. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що частка позивача в автомобілі- 1/2 частина не може бути виділена в натурі, спільне користування автомобілем [PERSON] і [PERSON] є неможливим, припинення права спільної сумісної власності на автомобіль VOLKSWAGEN LT 35, 2006 року випуску, тип ВАНТ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ, паливо D, об»єм двигуна 2461, № кузова [NUMBER],державний реєстраційний номер [NUMBER], Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] не заподіє істотної шкоди інтересам [PERSON], оскільки за її згодою відповідач не заперечує сплатити їй грошову компенсацію за приналежну їй 1/2 частку вищевказаного автомобіля, проти задоволення позову відповідач не заперечує, також не заперечує проти припинення права власності [PERSON] на ? частину автомобіля то суд приходить до висновку, що на підставі усих вищевказаних доказів, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розділ спільного сумісного майна подружжя підлягають задоволенню. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути вартість ? частини автомобіля VOLKSWAGEN LT 35, 2006 року випуску, тип ВАНТ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ, паливо D, об»єм двигуна 2461, № кузова [NUMBER],державний реєстраційний номер [NUMBER], Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , що складає 76726 гривень 00 коп. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. " Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою сплатила судовий збір у розмірі 941 грн 95 коп, ( а.с.1), сплачено за проведення оцінки квартири в сумі 450 гривень ( а.с.48), за надання юридичної допомоги 400 гривень 00 коп ( а.с.47), а всього 1791 грн 95 коп, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved