Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє захисних Дубіцький А.В. звернулись до суду із позовом до АТ «Альфа-Банк», третя особи - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В., в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просили : - визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого акціонерне товариство «Альфа-Банк» 21.04.2021 набуло право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , номер запису про право власності 41624439. - скасувати державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , за номером запису про право власності 41624439, проведену на підставі рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. від 21.04.2021 за індексним номером 57782997. - визнати право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на Ѕ частки житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2343139273225. - визнати припиненою іпотеку, що виникла на підставі іпотечного договору від 31.07.2008 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Олексюк С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2848. - скасувати державну реєстрацію запису про іпотеку номер «34806314» від 31.07.2008, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нотаріусом на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50398521 від 22.12.2019 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2343139273225, а саме щодо житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . - скасувати державну реєстрацію запису про обтяження номер 34806321 від 31.07.2018 року, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нотаріусом на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50398526 від 22.12.2019 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2343139273225, а саме щодо житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Також до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діяв адвокат Дубіцький А.В. до АТ «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н.В., в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просили: - визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого акціонерне товариство «Альфа-Банк» 21.04.2021 набуло право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , номер запису про право власності 41624439. - скасувати державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , за номером запису про право власності 41624439, проведену на підставі рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. від 21.04.2021 за індексним номером 57782997. - визнати за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/6 кожного) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частки житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2343139273225, що належала [PERSON] , який помер [INFO] . - визнати припиненою іпотеку, що виникла на підставі іпотечного договору від 31.07.2008 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Олексюк С.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2848. - скасувати державну реєстрацію запису про іпотеку номер «34806314» від 31.07.2008, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нотаріусом на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50398521 від 22.12.2019 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2343139273225, а саме щодо житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . - скасувати державну реєстрацію запису про обтяження номер 34806321 від 31.07.2018 року, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нотаріусом на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50398526 від 22.12.2019 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2343139273225, а саме щодо житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Аргументи учасників справи: Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 21.04.2021 року приватним нотаріусом Чернівецького МНО Козловою Н.В. проведено реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] за відповідачем АТ «Альфа-Банк» на підставі договору іпотеки від 31.07.2008. Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будинок за АТ «Альфа-Банк» надано позивачу [PERSON] представниками відповідача - АКБ «Альфа-Банк», які з`явились до зазначеного будинку та повідомили позивача про факт перереєстрації права власності і запропонували добровільно врегулювати спір, а саме погасити наявний борг шляхом передачі грошових коштів або шляхом продажу предмета іпотеки та виселення з будинку. Також [PERSON] посилалась на те, що під час перереєстрації права власності на будинок за АТ «Альфа -Банк» договір про його добровільну передачу у власність банку не укладався, позивач [PERSON] як іпотекодавець не надавала своєї згоди на передачу предмета іпотеки у власність іпотекодержателю, Законом №1304-VII введено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на таке відчуження. Крім цього, в зв`язку із смертю [INFO] позивальника та іпотекодавця [PERSON] відповідач пропустив визначений статтею 1281 ЦК України преклюзивний строк пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців, що встановлено рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.05.2019 в справі №718/3455/18ц, а тому втратив право вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, що є наслідком припинення таких зобов`язань. Посилались також на те, що при укладенні договору іпотеки від 31.07.2008 року та в подальшому після смерті позичальника [PERSON] , позивач [PERSON] як майновий поручитель не надавала згоди на забезпечення виконання за договором іпотеки основного зобов`язання новими боржниками - спадкоємцями, що в силу п.1 ч.1 ст.593 ЦК України та ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» є наслідком припинення зобов`язання, забезпеченого заставою , а відтак і припинення права застави (іпотеки). Позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] обґрунтовані також тим, що укладаючи 31.07.2008 року іпотечний договір, іпотекодавці [PERSON] та [PERSON] не узгоджували з іпотекодержателем умови щодо автоматичного звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття ним права власності у порядку реєстрації такого права державним реєстратором - нотаріусом, а надавали лише згоду на задоволення забезпеченої іпотекою вимоги у порядку, визначеному статтею 37 Закону України "Про іпотеку" в редакції від 12.05.2006, тобто в порядку укладення окремого договору про задоволення таких вимог, який міг бути підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Також посилались на норми Закону №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким на день перереєстрації права власності на будинок за банком введено заборону на примусове стягнення нерухомого житлового майна, що є предметом іпотеки. Крім цього вказували на неможливість оформлення своїх спадкових прав на Ѕ частки спірного житлового будинку, яка належала їх батьку - позичальнику та іпотекодавцю, через проведену спірну перереєстрацію права власності будинок за банком, а також в зв`язку із відмовою Кіцманської державної нотаріальної контори постановами у видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом. Підстави припинення іпотеки та скасування державної реєстрації записів про іпотеку та обтяжень є ідентичними тим, які заявлені позивачем [PERSON] . Відповідач АТ «Альфа-Банк» подав до суду відзив на позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного: Зазначив, що звернення стягнення на предмет іпотеки (спірний будинок з господарськими будівлями і спорудами) шляхом набуття права власності за банком відбулось в позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження, яке міститься в договорі іпотеки від 31.07.2008 та передбачено нормами Закону України «Про іпотеку» Посилався на те, що позивачами не надано суду доказів відсутності у них будь-якого іншого житлового майна окрім предмету іпотеки, а також не надано суду доказів того, що вони на час вчинення спірної державної реєстрації фактично проживали за адресою знаходження предмету іпотеки та не були особами, які є суб`єктами ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції», що фактично вказує на неможливість поширення на спірні правовідносини ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Крім цього зазначав, що станом на день проведення спірної реєстрації права власності на будинок вказаний Закон втратив чинність. З приводу вимог про припинення іпотеки зазначав про дотримання банком визначених ст.1281 ЦК України, адже звертався із вимогами до спадкоємців боржника у визначений вказаною статтею строк. Крім цього вказував на неправильно обраний позивачами спосіб захисту порушених прав, оскільки позивачі повинні були звернутись до суду з позовом одночасно про скасування рішення державного реєстратора, припинення права власності за відповідачем та визнання права власності за позивачами. Також вказував на неможливість задоволення позову про набуття права власності позивачами як спадкоємцями в порядку спадкування, адже такий позов мав пред`являтись до інших спадкоємців, органів місцевого самоврядування або ж до нотаріуса. Наголошував з посиланням на норми Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 про дотримання державним реєстратором - приватним нотаріусом норм вказаних нормативних актів при проведенні спірної реєстрації. Процесуальні дії в справі 09 липня 2021 року ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області прийнято позов [PERSON] до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в справі, витребувано в Кіцманській державній нотаріальній конторі спадкову справу № 54492980, № у нотаріуса 208/2013, в приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. документи, які стали підставою для внесення запису про право власності № 41624439 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 57782997 від 21.04.2021 року щодо спірного житлового будинку. 03 серпня 2021 року ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі №718/1736/21 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до АТ «Альфа-Банк», третя особа - приватний нотаріус Чернівецького МНО Козлова Н.В. про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом та скасування записів про державну реєстрацію обтяжень. 16 вересня 2021 року ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області повторно витребувано в приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н.В. документи, які стали підставою для проведення спірної реєстрації права власності. 28 вересня 2021 року ухвалою суду цивільну справу № 718/1655/21 об`єднано в одне провадження з цивільною справою №718/1736/21, присвоївши в справі єдиний унікальний номер №718/1655/21, а також продовжено строк підготовчого засідання на двадцять днів. 18 жовтня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позиція представників сторін в судовому засіданні У судовому засіданні представник позивача - адвокат Дубіцький А.В. просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник відповідача АТ «Альфа Банк», адвокат Матвійчук М.З., просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. третя особа: приватний нотаріус Козлова Н.В. в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Встановлені судом обставини та відповідні правовідносини. 31 липня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] як позичальником укладено договір відновлювальної кредитної лінії №63, згідно якого банк як кредитор зобов`язувався надавати позичальнику грошові кошти в якості кредиту в сумі 63000,00 євро на поточні потреби. 31 липня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателем та позичальником [PERSON] , майновим поручителем [PERSON] , як іпотекодавцями, укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського РНО Олексюк С.В. та зареєстрований в реєстрі під № 2848. Відповідно до пункту 1.1. Договору іпотеки іпотекодавці [PERSON] та [PERSON] , будучи співвласниками будинку по Ѕ частки кожного передали в іпотеку Іпотекодержателю АКБ «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії №63 від 31.07.2008, укладеного між Іпотекодержателем та позичальником [PERSON] нерухоме майно - житловий будинок літ. «А», загальною площею 190,40 кв.м., із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності - по Ѕ частки кожному. 31 липня 2008 року в державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про іпотеку №34806314 (спеціальний розділ) та вказано відомості про суб`єктів, зокрема про [PERSON] та [PERSON] 31 липня 2008 року до реєстру внесено запис про обтяження №34806321 (спеціальний розділ), згідно якого відносно позивача [PERSON] та позичальника [PERSON] внесені відомості про обтяження за видом «заборона на нерухоме майно» щодо спірного житлового будинку. [INFO] позичальник [PERSON] помер. 20 травня 2013 року Кіцманською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №54492980, номер у нотаріуса 208/2013. 20 травня 2013 року до Кіцманської державної нотаріальної контори позивачем [PERSON] подано заяву про відмову від спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] 23 жовтня 2013 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до Кіцманської державної нотаріальної контори із запитом за вихідним №19.101-86/84-2693 надати інформацію чи видавалось свідоцтво про право на спадщину спадкодавця [PERSON] та надати інформацію щодо кола спадкоємців померлого та їх поштові реквізити. 03 березня 2014 року публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» до Кіцманської державної нотаріальної контори подано вимогу (претензію) про обов`язок спадкодавця, датовану 20.02.2014 за вихідним №08.206-297/84-354, в якій повідомили нотаріальну контору про суму заборгованості покійного [PERSON] перед банком та просили у випадку наявності спадкоємців пред`явити дану вимогу при оформленні спадщини після померлого [PERSON] та повідомити ПАТ «Укрсоцбанк» про склад спадщини, дані спадкоємців. 15 травня 2019 року рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області в справі №718/3455/18ц у задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк» (іпотекодержателя), правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено в повному обсязі. Рішення обґрунтоване тим, що банк звернувся до суду із позовом пропустивши трирічний строк позовної давності, а також із пропуском встановлених у статті 1281 ЦК України строків пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до відмітки в наданій копії рішення суду набрало законної сили 14.06.2019. 03 березня 2020 року представником АТ «Альфа-Банк» на адресу позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надіслано повідомлення-вимогу в порядку ст.23, 33-38 ЗУ «Про іпотеку» про усунення порушення за кредитним договором №63 від 31.07.2008 шляхом погашення кредитної заборгованості на користь кредитора в тридцятиденний строк, у випадку невиконання якої банк повідомив про свій намір застосувати право на позасудове врегулювання шляхом прийняття у власність Предмету іпотеки чи продати такий від свого імені будь-якій особі. 21 квітня 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Наталією Володимирівною відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №253792796 від 21.04.2021 проведено реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] за АТ «Альфа-Банк» на підставі договору іпотеки №2848 від 31.07.2008. 18 червня 2021 року Кіцманська державна нотаріальна контора постановами №№144/02-31, 145/02-31, 146/02-31 відмовила позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як спадкоємцям покійного [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину в зв`язку із ненаданням ними правовстановлюючих документів на будинок. До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону № 898-IV). Частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено три різні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається із іпотечного договору укладений він був між сторонами 30 липня 2008 року, то застосуванню до спірних правовідносин відповідно підлягає Закон України "Про іпотеку" в редакції від 12 травня 2006 року. Статтею 36 Закону України "Про іпотеку" (в редакції від 12.05.2006) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати в тому числі: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Частинами першою та другою статті 37 Закону України "Про іпотеку" (в редакції від 12.05.2006) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Як вбачається із пунктів 4.1.-4.7. укладеного між банком та [PERSON] , [PERSON] іпотечного договору від 31.07.2008 сторони договору досягли згоди про можливість позасудового врегулювання питання про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення на предмет іпотеки, в т.ч. шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку» (пункту 4.5.3.). В ході судового розгляду встановлено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя між банком та іпотекодавцями [PERSON] та [PERSON] не укладався, що не заперечувалось сторонами. Відтак, заявлена позивачами вимога про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого АТ «Альфа-Банк» 21.04.2021 року набуло право власності на спірний будинок є необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити. Крім цього судом встановлено, що під час відчуження спірного будинку договору про його добровільну передачу у власність АТ «Альфа-Банк» укладено не було, а [PERSON] як іпотекодавець не надавала своєї згоди на передачу предмета іпотеки у власність іпотекодержателю. За таких обставин, враховуючи відсутність укладеного сторонами Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, тобто, у спосіб, визначений іпотечним договором, ненадання такого договору нотаріусу, залишення останньою без перевірки наявність чи відсутність факту виконання відповідних умов правочину, з яким закон пов`язує можливість переходу права власності, дії приватного нотаріуса Чернівецького МНО Козлової Н.В. щодо реєстрації за АТ «Альфа-Банк» права власності на спірний будинок, співвласником Ѕ частки якого залишалась позивачка [PERSON] , не можна вважати законними. Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 199/1276/17, постанові ВС від 13 листопада 2020 року у справі № 303/4230/18). Відтак, слід дійти висновку, що проведена 21.04.2021 нотаріусом державна реєстрація права власності на спірний будинок за АТ «Альфа-Банк» на підставі договору іпотеки від 31.07.2008 р. є протиправною, а тому підлягає скасуванню. Щодо посилань позивачів на норми Закону «Про мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VIІ, то станом на день проведення спірної реєстрації права власності на будинок даний закон втратив чинність на підставі пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII в редакції від 17.10.2020. В зв`язку із цим доводи позивача в цій частині не заслуговують на увагу. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд у відповідності до вимог ч.4 статті 263 ЦПК України враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 23.06.2020 в справі №905/633/19, відповідно до яких чинна редакція статті 26 Закону України № 1952 (в редакції, чинній з 16.01.2020) встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). В поданому позові позивач [PERSON] просила суд скасувати державну реєстрацію права власності на будинок за АТ «Альфа-Банк» та визнати право власності за нею на Ѕ частки спірного житлового будинку. Зважаючи на те, що позивачем заявлено одночасно вимогу про скасування державної реєстрації прав та визнанням права на належну їй частку на будинок, суд приходить до висновку про обрання позивачем ефективного способу захисту порушених прав, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується заявленої вимоги позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в рівних частках (по 1/6 кожного) в порядку спадкування за законом на 1/2 частки спірного житлового будинку, що належала покійному [PERSON] то слід зазначити наступне: Відповідно до норм ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Факт прийняття позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадщини після смерті їх батька [PERSON] підтверджується наявними в Спадковій справі №54492980 (номер у нотаріуса 208/2013) документами, зокрема довідкою №944 від 13.05.2013, виданою виконкомом Стрілетсько-Кутської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та їх заявами до Кіцманської державної нотаріальної контори від 18.06.2021 Згідно статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. В силу вказаної статті частки позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спадковому майні, що належало [PERSON] , а саме Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, становлять по 1/6 кожного (Ѕ / 3). Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи факт проведення спірної державної реєстрації права власності на будинок за АТ «Альфа-Банк», за наслідками якої позивачі втратили можливість оформити свої спадкові права на частку будинку, яка належала покійному [PERSON] , та відмову Кіцманської державної нотаріальної контори видати свідоцтва про право на спадщину за законом, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частки житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, що належала покійному [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Посилання відповідача у відзиві на невірно обраний позивачами спосіб захисту порушеного права , адже позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування повинні пред`являтись не до нього , так як він не є учасником спадкових правовідносин, а до інших спадкоємців чи органів місцевого самоврядування чи нотаріуса, не заслуговують на увагу зважаючи на те, що на час розгляду справи судом право власності на спірне майно зареєстроване саме за АТ «Альфа-Банк» як особою, діями якої порушені майнові права позивачів. Що стосується вимог позивачів припинення іпотеки, яка виникла на підставі іпотечного договору від 31.08.2008, зареєстрованого в реєстрі за №2848 та скасування державної реєстрації записів про іпотеку та обтяження, то суд зазначає наступне: Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Також цією статтею визначено, що іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Згідно із частиною п`ятою статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вказаний висновок наведений Верховним судом в постанові від 23 вересня 2019 року у справі № 501/2700/16-ц. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №54492980 (номер у нотаріуса 208/2013) спадкоємцями позичальника та іпотекодавця [PERSON] є його діти - позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які на момент смерті спадкодавця були неповнолітніми. Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України, у випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки спадкодавець [PERSON] був і позичальником за кредитним договором, й іпотекодавцем за договором іпотеки, після його смерті відбулась заміна позичальника за кредитним договором на спадкоємців - позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які в силу статті 1268 ЦК України прийняли у спадщину спадкове майно, а саме 1/2 частки у спірному житловому будинку як предмету іпотеки. Такі спадкоємці за визначених у законодавстві умов надалі несли відповідальність за кредитним договором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Однак, як вбачається із наданих сторонами іпотечного договору від 31.07.2008 зі змінами від 07.07.2010, позивачем [PERSON] як майновим поручителем не надавалось згоди на забезпечення виконання за договором іпотеки основного зобов`язання новими боржниками - спадкоємцями покійного іпотекодавця [PERSON] .. Частиною першою статті 523 ЦК України визначено, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Відповідно до правової позиції Великої Палати ВС, викладеної в постанові по справі № 520/7281/15-ц від 13.03.2019, зобов`язання власника у предметі іпотеки та майнового поручителя за договором іпотеки може бути повністю припиненим з підстави, визначеної частиною першою статті 523 ЦК України, у випадку, коли спадкоємцем частки будинку після смерті позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, ніж цей майновий поручитель, і якщо останній не давав згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником. З наведеного слід дійти висновку, що зобов`язання позивачів по справі перед АТ «Альфа-Банк» припинилось з підстави, визначеної частиною першою статті 523 ЦК України в зв`язку із ненаданням майновим поручителем [PERSON] згоди на забезпечення виконання за договором іпотеки основного зобов`язання новими боржниками, тобто спадкоємцями іпотекодавця [PERSON] . Крім цього, під час судового розгляду встановлено, що 28.10.2013 публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до Кіцманської державної нотаріальної контори із запитом за вихідним №19.101-86/84-2693 від 23.10.2013 року надати інформацію чи видавалось свідоцтво про право на спадщину спадкодавця [PERSON] та надати інформацію щодо кола спадкоємців померлого та їх поштові реквізити. Вказаний запит суд не може вважати пред`явленням вимоги до спадкоємців в розумінні статті 1281 ЦК України, як на цьому наголошував відповідач, адже даний документ не містить інформації щодо зобов`язань покійного [PERSON] на момент його смерті перед банком, в т.ч. й будь-яких вимог банку до спадкоємців. Також в матеріалах спадкової справи міститься вимога (претензія) про обов`язок спадкодавця, датована 20.02.2014 за вихідним №08.206-297/84-354, яка надійшла згідно відмітки до Кіцманської державної нотаріальної контори 03 березня 2014 року, в якій банк повідомив нотаріальну контору про суму заборгованості покійного [PERSON] та просив у випадку наявності спадкоємців пред`явити дану вимогу при оформленні спадщини після померлого та повідомити ПАТ «Укрсоцбанк» про склад спадщини, а також дані спадкоємців. Проте, суд констатує, що стаття 1281 ЦК України закріплює обов`язок кредитора спадкодавця пред`явити вимоги саме до спадкоємців, а не до нотаріальної контори. Суду не надано відповідачем доказів дотримання визначених вказаною статтею строків, які б підтверджували пред`явлення таких вимог безпосередньо до спадкоємців, незважаючи на наявність в банку інформації про таких, що вбачається із наведених даних про потенційних спадкоємців у вимозі від 20.02.2014. Також як зазначалось вище, 15.05.2019 року рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області в справі №718/3455/18ц у задоволенні позову АТ «Укрсоцбанк» (іпотекодержателя), правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» до позивачів про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відмовлено в повному обсязі. В мотивувальній частині рішення встановлено, що банк звернувся до суду із позовом зокрема із пропуском встановлених у статті 1281 ЦК України строків пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до висновку Великої Палати ВС, викладеного в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) за змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Частинами 4,5 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Зважаючи на те, що рішенням суду в справі №718//3455/18ц, сторонами якої були позивачі та відповідач по даній справі встановлено факт пропуску визначеного статтею 1281 ЦК України строку пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців, є достатньо підстав для висновку, що відповідач АТ «Альфа-Банк» станом на день проведення спірної перереєстрації права власності на будинок позбавлений був права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями згідно кредитного та іпотечного договорів, що є наслідком припинення таких зобов`язань. Відтак, вимоги позивачів про припинення іпотеки, що виникла на підставі іпотечного договору від 31.07.2008 є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволенню. Зважаючи на задоволення вимоги позивачів про припинення вказаної іпотеки, підлягають до задоволення також і похідні від цієї позовні вимоги позивачів про скасування державної реєстрації записів про іпотеку №34806314 та обтяження №34806321. Розподіл судових витрат. При зверненні до суду із позовом [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 7765,00 гривень згідно квитанції № 0.0.2182429968.1 від 02.07.2021. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] при зверненні до суду із позовом також згідно квитанції № 0.0.2214589498.1 від 30.07.2021 сплатили судовий збір в сумі 7765,00 гривень. ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). Згідно з положенням частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог із відповідача АТ «Альфа-Банк» підлягають стягнення судові витрати на користь позивача [PERSON] в розмірі 6857,00 гривень, на користь позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - також 6857,00 гривень.

Outcome: partial