Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про визнання недійсним та скасування рішення Тернопільської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 14.04.2008 року №181 "Про передачу у приватну власність земельних ділянок гр. [PERSON]М." та державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ №647803 від 30.09.2009 року, виданого Тернопільською сільською радою Миколаївського району Львівської області на ім'я [PERSON]. В обґрунтування позову наведено наступне. Позивач проживає на [INFO]. Даний будинок належть їй на праві власності з 26.05.2009 року. Її будинок знаходиться біля будинку відповідача [PERSON] [PERSON] звів огорожу, яка на думку позивача порушує її права як землекористувача. Листом від 19.08.2015 року позивача повідомили, що огорожу зведено відповідно до державного акту про право власності на землю не порушуючи меж виділеної земельної ділянки. Однак, площа земельної ділянки, яка була виділена [PERSON] згідно плану земельної ділянки не відповідає площі, що зазначена у державному акті про право приватної власності на землю. Крім того, необхідною умовою прийняття сільською радою рішення про передачу земельної ділянки у власність є наявність акту узгодження меж між суміжними землекористувачами. Але позивач не підписувала даний акт. Тому, рішення та акт є такими, що прийняті з порушенням законодавства та підлягають скасуванню. В судове засідання позивач не з'явилася, уповноважила на представництво своїх інтересів [PERSON], який позов підтримав та просив такий задоволити, додатково зазначив, що акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 16.04.2008 року, а оскаржуване рішення сільської ради прийнято 14.04.2008 року, тобто без наявності всіх необхідних документів. Відповідач [PERSON] та його представник, позов не визнали. Відповідно до заперечень на позовну заяву зазначено, що оскаржуване рішення сільської ради та державний акт прийняті у відповідності до законодавства, а скасування їх призведе до порушення права власності відповідача, яке гарантоване законом. Крім того, подали заяву про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, оскільки позивач дізналася про порушення свого права ще у 2008 році, бо була присутня при підписанні акту узгодження меж. Про поновлення строку позовної давсності позивач не просила. Крім того, в ході судового розгляду справи відповідач [PERSON] визнав факт, що позивач у справі не підписувала акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 16.04.2008 року. Такий підписала замість позивача [PERSON], однак стверджує, що [PERSON] була присутня при підписанні даного акту. Представник відповідача - [PERSON] сільської ради - просив у задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржуване рішення та акт видані у відповідності до законодавства. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач не підписувала акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 16.04.2008 року, хто саме підписав цей документ їм не відомо. Допитана в якості свідка [PERSON], пояснила, що вона була сільським головою на час оформлення відповідачем [PERSON] документів для передачі йому земельної ділянки у власнсіть. У сільську раду звернувся [PERSON] надав акт узгодження меж і сказав, що замість позивача даний акт підписала її донька [PERSON] У акті було зазначено прізвище позивача, оскільки вона була суміжним землекористувачем. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно акта обміру (уточнення) земельної ділянки, наданої для ведення особистого підсобного господарства [PERSON] від 28.09.1992 року встановлено що площа земельної ділянки, яка була виділена [PERSON] становить 0,35 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,24 га. Це також стверджується планом земельної ділянки та експлікацією земель. Відповідно до рішення Тернопільської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 14.04.2008 року №181 [PERSON] вирішено передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходитья на вул. Л.Українки, 103 в с. Добряни Миколаївського району Львівської області та 0,11 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в урочищі "Загумінки" у с. Добряни Миколаївського району Львівської області. Згідно акта встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 16.04.2008 року встановлені в натурі межі земельної ділянки відповідача відповідють фактичному стану - 0,3656 га. Відповідно до державного акта про право власності на землю, виданого [PERSON] площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку становить 0,2448 га. Згідно акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 16.08.2016 року межі земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку [PERSON] становлять 0,2447 га. Згідно схеми прив'язки межових знаків до об'єктів і контурів на місцевості площа земельної ділянки становить 0,2447 га. Відповідно до ст.118 ЗК України (в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до ст.56 Закону України "Про землеустрій" (в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, включає: матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки. Відповідно до ст. 198 ЗК України (в редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Підсумовуючи наведене, судом встановлено, що рішення сільської ради про передачу у приватну власність земельних ділянок від 14.04.2008 року було прийнято з порушенням законодавства, зокрема, за відсутності акту погодження меж земельної ділянки між суміжними землекористувачами. Такий акт був складений лише 16.04.2008 року та був підписаний не позивачем, а невстановленою особою. З позивачем межі земельної ділянки не було погоджено. Доказів того, що відповідач була присутня при підписанні даного акту строна відповідача, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, суду не надала. Тому, суд вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки про порушення її права вона дізналася 19.08.2015 року, отримавши відповідь від сільської ради і суду не наведено суб'єктивних факторів, за яких позивач могла довідатися про порушення свого права швидше. Площа земельної ділянки зазначена у оскаржуваному рішенні не відповідає площі земельної ділянки зазначеної у державному акті, а саме є меншою ніж площа зазначена у державному акті. Це також підтверджує те, що оскаржуване рішення було прийняте без врахування технічної документації, що суперечить вимогам ЗК України. Враховуючи допущені порушення законодавства оскаржуване рішення та виданий на підставі такого рішення державний акт підлягають скасуванню. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідачів слід стягнути судовий збір по справі в користь позивача в рівних частинах.

Outcome: approved