Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів , в якому зазначає , що рішенням загальних зборів КСП ім. Мічуріна та зборів співвласників майновимх паїв цього господарства було виділено майно по групах пайовиків та затверджено список майна , яке підлягає виділенню в натурі у відповідності до Указу Президента України від 03.12.1999 р. № 1529/99 " Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" . На території Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області в 1994 р. на базі колгоспу ім. Мічуріна було створено КСП " Самарське" , яке в свою чергу було реорганізовано ТОВ " Агро-вересень" . В подальшому , за рішенням загальних зборів бувших членів даного ТОВ " Агро-вересень" загальну кількість усіх членів було поділено на певні групи та вибрано уповноважених осіб від кожної групи , серед яких уповноваженими було обрано відповідачів. На користь певної кількості бувших членів ТОВ на підставі письмових актів приймання - передачі було передано частину загальної кількості майна ( акти приймання - передачі додано до цього позову) . Об"єкти рухомого та нерухомого майна за актами приймання-передачі було передано на користь вищевказаних осіб , як уповноважених від певних , чітко визначених груп осіб , бувших членів КСП ім. Мічуріна. Серед об"єктів нерухомого майна , що було передано , значаться і наступні об"єкти : - вагова , навіс , три склади , комора , до складу якої в свою чергу входить навіс , підвал , вхід до підвалу , зерносушильна установка , ворота , огорожа. Такі об"єкти нерухомого майна є окремо розташованими будівлями та спорудами , але в своїй сукупності складають єдиний господарський комплекс току для зберігання та оброблення зернових культур , в якому в послідуючому було присвоєно загальну спільну адресу - [ADDRESS] . Вище перелічені об"екти нерухомого майна при передачі їх на користь бувших членів господарства було розділено на частини , між уповноваженими особами , тобто відповідачами. Позивач , як особа , що займається підприємницькою діяльністю в сфері товарного сільськогосподарського виробництва , придбав вищенаведені об"єкти нерухомого майна . Грошові кошти за придбання цих об"єктів позивач передав на користь відповідачів. Отже , після остаточного розрахунку з усіма членами групи співвласників майнових паїв КСП ім. Мічуріна , реорганізованого в ТОВ " Агро-вересень" позивач уклав письмовий правочин щодо купівлі-продажу вищенаведених об"єктів нерухомого майна , які особисто підписав кожен представник сторони продавця. Для належного реєстрації укладеного правочину позивач звертався до державного реєстратора та до нотаріальної контори. Однак , йому було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документи на об"єкти нерухомості. Просить суд визнати за [PERSON] ( [INFO] індивідуальний податковий номер - [NUMBER]) право власності на будівля та споруди току , що розташовані за адресою - [ADDRESS] , що складаються з наступних будівель і споруд визначених в технічному плані спеціальними позначками : - вагова - "1" , площею 42.6 кв. м. ; - навіс - "2" , площею 72.3 кв. м. ; - склад - " 3" , площею 405.8 кв. м. ; - склад - 4 "" , площею 161.1 кв. м. ; - склад - "5" , площею 252.8 кв. м. ; - комора "6" , площею 177.8 кв. м. До складу даної споруди в свою чергу входить напвіс - " 6-а" , підвал - пд6" , вхід до підвалу - "6-б" ; зерносушильна установка - № 1 , ворота - №2 , - огорожа - № 3 . Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач в своїй заяві просить суд справу заслухати у його відсутність , позов підтримує . Відповідачі також просять суд справу заслухати без їхньої участі. Позов визнають. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню . У судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, а саме - співвласники майна , що належить їм на праві спільної часткової власності після реорганізації ТОВ " Агро-вересень" , в особі їхніх уповноважених , які є відповідачами по справі фактично уклали договір купівлі-продажу нерухомого мана , розташованого на території току , яке розташоване в [ADDRESS]. На підтвердження укладеної угоди позивачем було сплачено власникам майна грошові кошти , про що свідчать їхні підписи . Актом приймання-передачі майна підтверджується той факт , що уповноважені співвласників майнових паїв отримали спірне майно . Технічними паспортами на виробничий будинок - будівлі та споруди току [ADDRESS] зазначається , що [PERSON] замовив технічну документацію на кормовий склад [ADDRESS] та на ферму для тварин [ADDRESS]. Суд вважає , що позивач зі своєї сторони виконав всі покладені на нього обов'язки згідно домовленості (договору купівлі-продажу ) - сплатив всю обумовлену суму вартості майна , безперешкодно користуються даним майно , а у зв'язку з об'єктивною причиною ( відсутності правовстановлюючих документів ) не має реальної можливості виконати вимоги ст. 209 ЦК України щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу приміщень та споруд . У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами. І відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених ст.ст. 218, 220 ЦК України. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом , зокрема із правочинів, а відповідно до ч. 2 право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні беззаперечно встановлено факт неможливості нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу. Відповідно до ст.ст. 8,9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» і згідно рішень загальних зборів членів КСП ім. Мічуріна , в подальшому ТОВ " Агро-вересень" члени даного господарства , як власники майнових паїв, отримали в натурі рухоме і нерухоме майно із майнового фонду КСП. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. На час укладення угоди сторонами спірне майно у спорі , під заставою і забороною ( арештом ) не перебуває . По вищевказаним підставам суд дійшов висновку щодо задоволення позову у повному обсязі , так як позивач обґрунтував свій позов належними та достатніми доказами . Також суд дійшов висновку про звільнення відповідачів від сплати судових витрат позивача. На підставі викладеного ,

Outcome: approved