Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовними вимогами до до [PERSON], [PERSON], третя особа на стороні відповідача Солонцюватська сільська рада Бобринецького району, третя особа - [PERSON], про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на 1/3 частину земельної частки (паю) в порядку перерозподілу спадщини, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину, договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на землю та за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON], третя особа на стороні відповідача Солонцюватська сільська рада Бобринецького району, про визнання права власності на 1/3 частину земельної частки (паю) в порядку перерозподілу спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на 1/3 частину земельної частки (паю) в порядку перерозподілу спадщини, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину, договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на землю. (а.с. 2, 150) В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Дружба" Бобринецького району Кіровоградської області розміром - 62 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі, що знаходиться на території Солонцюватської сільської ради Бобринецького району і належала батьку на підставі сертифікату [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого Бобринецького райдержадміністрацією 27.11.1996 року та зареєстрованого 27.11.1996 року за №261. На час смерті батька разом з ним проживали позивачка, її мати, брат та її старша сестра. При підготовці даного позову, позивачкою виявлено, що у свідоцтві про народження в графі батько значиться "[PERSON]", а у свідоцтві про смерть останній значиться як "[PERSON]". Встановлення факту родинних відносин із [PERSON] їй потрібне для доведення права на спадщину та подальшого оформлення спадкових прав. Також позивачка зазначає, що разом з братом [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька як його малолітні діти, оскільки, продовжили проживати в батьківському будинку та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Коли позивачка звернулась до старшої сестри та повідомила про свої наміри звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини то дізналась, що в 1993 році батько позивачки склав на її старшу сестру заповіт і вона переоформила спадщину на своє ім'я та продала земельну ділянку. Оскільки про порушення її прав відповідачами позивачка довідалася лише в квітні 2015 року, вона просить суд визнати поважними причини пропуску строків позовної давності для звернення суду з даним позовом. Третя особа, який заявив самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] подав до суду позов до [PERSON], [PERSON], треті особи Солонцюватська сільська рада Бобринецького району, [PERSON], про визнання права власності на 1/3 частину земельної частки (паю) в порядку перерозподілу спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на 1/3 частину земельної частки (паю) в порядку перерозподілу спадщини, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину, договору купівлі-продажу, державного акту на право власності на землю. В обґрунтування позову зазначив, що на час смерті батька [PERSON] [INFO] року йому було 10 років, він зі своєю сестрою [PERSON] [INFO], проживав разом з батьком і фактично вони як малолітні діти прийняли спадщину після свого батька, у зв'язку з чим вважає, що оскаржуваний заповіт та договір купівлі-продажу порушує його право на земельну частку (пай), яку відповідачка [PERSON] продала в подальшому відповідачу [PERSON] ( а.с. 80, 151). В судовому засіданні позивачка, її представник, [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. [PERSON] надала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення, крім того, відповідачка пояснила, що продала земельну ділянку [PERSON] так як потрібні були кошти, щоб зібрати брата та сестру до школи, половину коштів забрала мати, а половину відповідачка витратила на дітей (а.с.26). [PERSON] та його представник [PERSON] не заперечили проти задоволення позову [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин, проти інших вимог позивачки та її брата [PERSON] заперечили, просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності оскільки позивачка та її брат на думку сторони відповідача повинні були знати про факт продажу земельної ділянки та могли скористатися своїм правом у строк, передбачений цивільним законодавством, який повинен обраховуватися з дня повноліття осіб. Крім того, відповідач [PERSON] зазначив, що погодився купити право на земельну частку пай у відповідачки [PERSON] та її матері, так як вони про це просили і він вирішив їм допомогти. Також, відповідач підтвердив, що купив таке право за 1500 грн. Представник Солонцюватської сільської ради Бобринецького району [PERSON]. зазначила, що сім'я жила в скрутних сімейних умовах, не вистачало коштів, тому відповідачка та її мати продала право на земельну частку(пай) [PERSON] Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] зазначила, що батьки позивачки проживали разом з трьома дітьми. Свідок чула, що мати позивачки була записана як мати одиначка. Свідок зазначила, що їй достовірно не відомо чи позивачка є рідною дитиною [PERSON] Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON]. зазначила, що приїхала до с. Солонцюватка у 1995 році. Мати позивачки приїхала із донькою сама, а потім проживала разом з [PERSON]. Свідку не відомо чому позивачка не записана на прізвище «[PERSON]». Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] зазначила, що позивачка є рідною донькою [PERSON] батьки позивачки постійно проживали разом, чи укладали вони шлюб свідку не відомо. за словами свідка позивачка називала [PERSON] батьком, а він визнавав її донькою. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] приїхала до села у 1986-1987р. вона вважає позивачку рідною донькою [PERSON] Він називав її донькою, а вона його батьком. Стосовно заповіту [PERSON] свідку нічого не відомо. Чому доньку не записали на прізвище «[PERSON]» свідку не відомо. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] зазначила, що позивачка є її хресницею. За словами свідка [PERSON] одружились 1986 року, позивачка є рідною донькою [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 03.01.2000 року (а.с. 5). Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON]. [INFO], серія [NUMBER], в графі мати зазначена [PERSON] в графі батько [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON].[INFO] року народження, серія [NUMBER], в графі мати зазначена [PERSON] в графі батько [PERSON] (а.с. 8). Згідно листа відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції,відсутні актові записи про зміну прізвища, реєстрацію шлюбу [PERSON]. Згідно даного листа прізвище «Москалюк» має цивільна дружина [PERSON] (а.с. 55). Як вбачається з копії актового запису про народження та витягу з ДРАЦСГ про народження [PERSON], батьком зазначений [PERSON] (а.с. 74-77). Згідно довідки № 41 від 23.04.2015 року, виданої Солонцюватською сільською радою, [PERSON] з 1985 року і до дня смерті проживав і був зареєстрований в с. Солонцюватка Бобринецького району. На час смерті з ним проживали: співмешканка - [PERSON], донька - [PERSON], син - [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємицею зазначеного в заповіті [PERSON] майна, а саме права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» Бобринецького району Кіровоградської області розміром 7,62 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться на території Солонцюватської сільської ради і належить спадкодавцю на підставі сертифікату [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого Бобринецькою райдержадміністрацією 27.11.1996 року та зареєстрованого 27.11.1996 року за № 261 є [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, укладеного 08.08.2000року укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Білорус Н.В. та зареєстрованого за № 2833, [PERSON] продала [PERSON] право на земельну частку (пай), в земельній ділянці КСП «Дружба» Бобринецького району розміром 7,62 га умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 11). Відповідно до відповіді державного нотаріуса та наданих інформаційних довідок, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заповіти від її імені не посвідчувались (а.с. 49-51). Відповідно до відповіді державного нотаріуса спадкова справа після смерті [PERSON] передана на зберігання до державного архіву в Кіровоградській області. Згідно наданих інформаційних довідок, у Спадковому реєстрі наявний заповіт за № 1307669, посвідчений 15.09.1997 року. (а.с. 52-54). Як вбачається з спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], спадкоємицею після смерті [PERSON] є [PERSON], згідно заповіту [PERSON],від 14.10.1993 року посвідченого державним нотаріусом Білорус Н.В. 31.07.2000 року [PERSON]. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 136-143). Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року зазначив, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК ( 1502-06 ) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом. Зазначені норми статтей кореспондуються з приписами ст. 256-259 ЦПК України у редакції 2004 року, згідно ч.4 ст. 256 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Враховуючи, що факт встановлення родинних стосунків з [PERSON] є необхідний [PERSON] з метою визнання її права на спадщину після померлого, суд розглянув вимогу про встановлення факту батьківства у позовному провадженні і суд прийшов до висновку, що факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року, який був чинний на момент відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частинах, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця, а також, непрацездатні дружина, батьки і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка б належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка), що визначено ст. 535 ЦК України. Враховуючи той факт, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] його діти [PERSON] та [PERSON] були малолітніми дітьми 12 та 10 років відповідно, про порушення свого права на земельну частку (пай) особи дізналися у 2015 році від старшої сестри відповідачки [PERSON], яка підтвердила факт необізнаності брата та сестри до вказаної дати, той факт, що відповідачем [PERSON] та його представником не надано суду доказів на спростування зазначеного факту, суд прийшов до висновку, що їх право на земельну частку (пай) підлягає безумовному судовому захисту і вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і посилання відповідача та його представника на ч. 4 ст. 261 ЦК України (в ред. 2004 року), згідно якої у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття, в обґрунтування заперечень проти позову у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, є безпідставними, оскільки на день смерті батька [PERSON] та [PERSON] були малолітніми особами і вказані норми не розповсюджуються на дані правовідносини. Згідно норм ч. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved