Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

20 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в якій просить ухвалити судове рішення, яким стягнути на його користь із відповідача, [PERSON], аліменти на його користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на час його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач являється його батьком і до досягнення 18-річного віку останній сплачував аліменти на його утримання. Однак, досягнувши повноліття він продовжує навчання на денному відділенні медичного факультету ДЗ "Дніпропетровська медична академія МОЗ України" за контрактом. При цьому, відповідач належної матеріальної допомоги у добровільному порядку йому не надає, хоч не досягнувши 23 років, він потребує коштів на утримання від батька. Позивач, [PERSON], належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі. В своїй заяві позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], належним чином повідомлений про день та час судового засідання, також не з'явився. В матеріалах справи мається заява відповідача з проханням розглядати справу без його участі, при цьому позовні вимоги він визнає в повному обсязі. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України без фікасіції судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до паспорта та копії свідоцтва про народження, свідоцтва про зміну імені, позивач [PERSON], народився [INFO] року, його батьком являється відповідач [PERSON] (а.с.5,7,8). На даний час повнолітній [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання ІІІ медичного факультету Державного закладу "Дніпропетровська медична академія МОЗ України", за контрактом. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2020 року, про що свідчить довідка зазначеного навчального закладу (а.с.13). Згідно даної довідки стипендія позивачу не нараховується і не виплачується. Позивач [PERSON] проживає у гуртожитку та сплачує за проживання та комунальні послуги (а с. 14-17). Також встановлено, що до повноліття позивача, [PERSON], відповідач сплачував на його утримання аліменти за рішенням суду, а на теперішній час його матеріальним утриманням займається мати [PERSON], яка працює та отримує заробітну плату в середньому 3459,90 грн. (а.с.11), у той час, як відповідач не виконує належним чином свої батьківські зобов'язання, щодо участі у матеріальному утриманні позивача. За таких обставин, суд вважає, що позивач [PERSON] під час свого навчання у навчальному закладі потребує матеріальної допомоги й з боку свого батька. Відповідач [PERSON] працює на Державному підприємстві "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" ГМЗ м. Жовті Води Дніпропетровської області та отримує заробітну плату, розмір якої становить за шість місяців 31724,01 гривен (а.с.12). Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, при цьому право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до статей 182 та 200 Сімейного Кодексу України - розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища як утримувача аліментів та і їх платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки сина, крім того враховуються і інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.4. ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, те, що повнолітній [PERSON], якому не виповнилось 23 роки, продовжує навчання за контрактом до 30.06.2020 року, до того ж форма навчання денна, що позбавляє його можливості працевлаштування, а відповідач визнає позов в повному обсязі, та те що [PERSON] на даний час працює, інших утриманців не має, а також враховуючи інші обставини що мають істотне значення для вирішення справи, а саме витрати позивача, що пов'язані з навчанням, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши із відповідача на користь позивача, на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до закінчення навчання позивачем, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивача за законом звільнено, а саме судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved