Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивача в судове засідання не з'явився. В поданому до суду клопотанні представник позивача просить розглянути справу без участі представника позивача. Враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та відповідачкою [PERSON] 12 серпня 2009 року був укладений кредитний договір. Згідно даного договору відповідачка [PERSON] 12 та 13 серпня 2009 року отримала кредит в загальній сумі 499 гривень 2 копійок зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на місяць. Картка якою користувалася [PERSON] визначена позивачем як „Універсальна , 55 днів пільгового періоду". Вказані обставини стверджуються копією анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 12.08.2009 року, випискою по рахунку [PERSON] за період з 12.08.2009 року по 30.04.2018 року. Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобов'язалася щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором. Сторонами було визначено, що сплата відсотків здійснюється щомісяця. Розмір щомісячних платежів визначено сторонами як 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості. Вказані обставини стверджуються довідкою про умови кредитування з використанням кредитки „Універсальна", 55 днів пільгового періоду". Згідно до пункту 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна з сторін не проінформує інші сторону про припинення договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Згідно до пункту 8.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Згідно витягу з тарифів по картках „Універсальна , 55 днів пільгового періоду", який підписаний відповідачкою, сторонами було передбачено пеню за невчасне погашення заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості розраховується як пеня = пеня(1) +пеня (2). Пеня (1)= базова процентна ставка за договором) /30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2)=1% від заборгованості, але не менше 30 гривень на місяць, нараховується один раз на місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 гривень та більше. Відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов'язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 417 гривень 50 копійок, а також прострочила заборгованість по відсотках. Відповідно до умов договору відповідачці нараховані штрафи та пеня в сумі 4105 гривень 66 копійок. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобов'язань за цим договором, порушила свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. З розрахунків заборгованості станом на 30 квітня 2018 року, які надані банком, вбачається, що процентна ставка визначена в розмірі 30% річних. Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 „Позика" глави 71 „Позика. Кредит. Банківський вклад", якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії договору визначений сторонами до 12 серпня 2010 року із автоматичним продовженням до 12 серпня 2011 року. Відтак, у межах строку кредитування до 12 серпня 2011 року відповідачка мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 12 серпня 2011 року, відповідачка мала обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже позивач не мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Така позиція закріплена у постанові Верховного Суду по справі №444/9519/12 від 28 березня 2018 року. Таким чином, враховуючи при застосуванні норм права до спірних правовідносин у відповідності до положень ч.4 ст.263 ЦПК України вищезазначені висновки, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог в частині нарахування процентів відповідно до умов договору після закінчення строку кредитування, тобто після 12 серпня 2011 року. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Суд відхиляє як доказ розрахунок заборгованості за договором від 12.08.2009 року укладеним між ПриватБанком та [PERSON] станом на 30.04.2018 року наданий позивачем. Зокрема, в такому розрахунку нарахування процентів здійснювалося після закінчення строку кредитування. Визначаючи розмір заборгованості відповідачки по відсотках, суд вважає за необхідне застосувати відсоткову ставку в розмірі 30 відсотків річних як таку, що була встановлена на момент укладення кредитного договору між сторонами. Така відсоткова ставка вказана у довідці про умови кредитування з використанням кредитки „Універсальна", 55 днів пільгового періоду", яка підписана відповідачкою. Таким чином, заборгованість відповідачки по відсотках, з урахуванням отриманих нею сум, за період з 26 вересня 2009 року, тобто з дати коли у відповідачки виникла поточна заборгованість, по 12 серпня 2011 року, тобто до закінчення строку дії договору, визначена згідно наступного розрахунку: 499 гривень 20 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 55 дні (період з 26.09.2009 року по 20.11.2009 року) Х 30% річних / 360 днів = 22 гривні 88 копійок. 419 гривень 29 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 33 дні (період з 20.11.2009 року по 23.12.2009 року) Х 30% річних / 360 днів = 11 гривень 53 копійки. 417 гривень 39 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 34 дні (період з 23.12.2009 року по 26.01.2010 року) Х 30% річних / 360 днів = 11 гривень 82 копійки. 417 гривень 50 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 18 місяців (період з 26.01.2010 року по 26.07.2011 року) Х 2,5% в місяць = 187 гривень 88 копійок. 417 гривень 50 копійок (сума боргу на яку нараховуються відсотки) Х 17 днів (період з 26.07.2011 року по 12.08.2017 року) Х 30% річних / 360 днів = 5 гривень 91 копійка. Нараховані відсотки складають 240 гривень 02 копійки. Від цієї суми віднімаємо 32 гривні 39 копійок, як суму сплачену відповідачкою в рахунок погашення відсотків. Таким чином, заборгованість по відсотках складає 207 гривень 63 копійки. Суд вважає вимогу про стягнення з відповідачки штрафів безпідставною виходячи із наступного. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково і з відповідачки слід стягнути на користь позивача борг в сумі 4730 гривень 79 копійок, в тому числі: основний борг в сумі 417 гривень 50 копійок, заборгованість по відсотках в сумі 207 гривень 63 копійки, та пеню в сумі 4105 гривень 66 копійок. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 557 гривень 89 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial