Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його донька [PERSON] [INFO] народила дитину жіночої статі в м. Донецьку Донецької області, про що було видано медичне свідоцтво про народження № 524 від 14.08.2020 року. Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відмовлено в державній реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження, у зв`язку з пред`явленням документу, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт народження [INFO] дитини жіночої статі (дівчинки) [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, в м. Донецьку Донецької області, Україна. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав свої вимоги та їх обґрунтування, просив суд встановити факт народження [INFO] дитини жіночої статі (дівчинки) [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, в м. Донецьку Донецької області, Україна. В судове засідання представник заінтересованої особи - Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив розглянути справу на розсуд суду. Суд, дослідивши письмову заяву заявника та письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Частинами 1 та 3 ст. 2 Конституції України визначено, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1-2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Статтею 7 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, передбачено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією свідоцтва про народження [NUMBER] , яке видане 22.10.1990 року виконкомом Вугледарської міськради Петровського району м. Донецька (а.с.26). Відповідно до копії обмінної карти [PERSON] під час вагітності перебувала на обліку та проходила медичні обстеження в лікарнях м. Донецька Донецької області (а.с.12-14). Суд під час вирішення питання щодо оцінки доказів враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Суд вважає за необхідне враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Cyprus v. Turkey"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження № 524 від 14.08.2020 року, виданого ЦМКЛ № 6, що розташована на території тимчасово непідконтрольній владі України в м. Донецьку Донецької області, [PERSON] [INFO] народила дівчинку вагою 2470 грамів (а.с.9). Зазначену копію медичного свідоцтва про народження № 524 від 14.08.2020 року суд вважає належним та допустимим доказом по справі, відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України, бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи висновки Європейського суду з прав людини. Відповідно до листа Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 23/20 від 05.11.2020 року заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації дитини, народженої [INFO] у [PERSON] , в зв`язку з пред`явленням документу, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.10). [PERSON] в письмових поясненнях зазначив, що є племінником заявника. В лютому 2020 року він бачив [PERSON] вагітною. [PERSON] підтвердив, що 13.08.2020 року [PERSON] народила дівчинку в м. Донецьку Донецької області, про що він дізнався від неї за допомогою відеозв`язку. [PERSON] письмово пояснила, що є матір`ю заявника. [PERSON] вона бачила протягом всієї вагітності в м. Донецьку. [PERSON] підтвердила, що [INFO] [PERSON] народила дівчинку в м. Донецьку Донецької області. [PERSON] перебувала з [PERSON] в лікарні під час пологів. Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та новонароджена дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України [PERSON] свідоцтво про народження дитини в державних органах України. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved