Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

18 червня 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін", треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, головний державний виконавець Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кайдаш Юлія Юріївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. І. Стислий виклад позиції позивача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в травні 2021 року йому стало відомо з реєстру боржників про існування виконавчого провадження №65290621, що перебуває на виконанні в Першотравенському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), за яким з нього, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 05 квітня 2021 року за реєстровим номером 90518, стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь ТОВ "Веллфін" в сумі 56 110,50 гривень. Вважає, що виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки надані документи не давали нотаріусу можливості встановити безспірність заборгованості, враховуючи відсутність з боку позивача кредитної заборгованості та укладання будь-яких договорів з відповідачем, неповідомлення позивача про намір вчинення виконавчого напису. Суму заборгованості не визнає, оскільки жодних договорів з відповідачем не укладав. Просить визнати виконавчий напис №90518, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 05 квітня 2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - ТОВ "Веллфін" в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дати розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність, суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили, заяв про розгляд справи в їх відсутність не надали. Інших клопотань, в порядку ст.222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 23 червня 2021 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено її розгляд на 13 липня 2021 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третім особам письмові пояснення (заперечення) щодо позову. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладався на 27 серпня 2021 року. 23 червня 2021 року ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області було задоволено заяву позивача [PERSON] про зупинення стягнення з нього спірної заборгованості, зупинено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Веллфін" заборгованості за кредитним договором №385640 від 17 лютого 2018 року у розмірі 50 810 (п`ятдесят тисяч вісімсот десять) гривень 50 копійок, та за вчинення нотаріального напису в сумі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок, на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 05 квітня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №90518, до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до ТОВ "Веллфін", треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., головний державний виконавець Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 05 квітня 2021 року за реєстровим №90518 з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №385640 від 17 лютого 2018 року, укладеним з ТОВ "Веллфін", стягнуто заборгованість за кредитним договором №385640 від 17 лютого 2018 року на користь ТОВ "Веллфін" в розмірі 50 810,50 гривень та 800 гривень витрат за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року. Постановою головного державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кайдаш Ю.Ю. від 27 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження №65290621 з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про нотаріат». Відповідно ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Як встановлено судом, договір кредиту №385640 від 17 лютого 2018 року було укладено в простій письмовій формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Отже, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 та від 29 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18). Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Оспорюваним виконавчим написом з позивача стягнута заборгованість за період з 14 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року, яка серед іншого складається з процентів за договором за цей період. Кредитний договір №385640, як вбачається з оспорюваного виконавчого напису, укладено між позивачем та ТОВ "Веллфін" 17 лютого 2018 року. З матеріалів справи не вбачається, чому з позивача стягнуто заборгованість за період, коли кредитний договір ще не було укладено між сторонами, а саме: з 14 лютого 2018 року. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908 гривень, сплачений позивачем при пред`явленні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved