Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа: фізична особа-підприємець [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 010/04-02/566 від 07.05.2007 у сумі 88 033,91 дол. США та 42 249,96 грн., у тому числі: 79 407,88 дол. США - заборгованість кредиту; 8 626,03 дол. США - заборгованість за відсотками; 39 249,96 грн. - розрахована пеня; 3 000,00 грн. - розраховані штрафи, та судові витрати у розмірі 3654,00 грн. В обґрунтування свого позову Банк посилається на те, що 07.05.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (назву змінено на АТ «Райффайзен Банк Аваль», надалі Позивач, Кредитор), з однієї сторони та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою підприємцем [PERSON] (далі - Третя особа, Позичальник), з іншої, укладено кредитний договір №010/04-02/566 (далі - Кредитний договір), за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит у сумі 207 920,00 дол. США строком до 06.05.2017 під 13% річних, на розвиток бізнесу. Додатковою угодою № 1 від 17.09.2007 до Кредитного договору внесені зміни, а саме збільшено ліміт кредитування до 275 247,50 дол. США. В подальшому, до Кредитного договору було укладено ряд додаткових угод (додаткова угода №2 від 12.09.2008, додаткова угода №010/04-02/566/3 від 30.12.2008, додаткова угода №010/04-02/566/3 від 16.07.2009, додаткова угода №010/04-02/566/4 від 15.02.2010, додаткова угода №010/04-02/566/4 від 20.04.2010, додаткова угода №010/04-02/566/5 від 17.05.2010, додаткова угода №010/04-02/566/6 від 01.06.2010, додаткова угода №010/04-02/566/7 від 06.09.2011, додаткова угода №010/04-02/566/8 від 26.01.2012, додаткова угода №010/04-02/566/9 від 28.02.2012, додаткова угода №010/04-02/566/10 від 29.07.2013), якими вносилися зміни до графіку погашення кредиту (додаток №1 до Кредитного договору) та до п.3.4. Кредитного договору «Умови надання та забезпечення кредиту». Згідно пункту 3.1 Кредитного договору Позивач надає Відповідачу кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування. Згідно пункту 6.1 Кредитного договору Відповідач зобов'язався використати кредит на зазначені у Договорі цілі і в строки, забезпечити повернення отриманого кредиту та сплату процентів, комісій, неустойок, відшкодування витрат та збитків кредитора, викликаних неналежним виконанням цього договору. Згідно пункту 6.5 Кредитного договору Відповідач зобов'язався щоквартально, до 25 числа наступного місяця, надавати кредитору бухгалтерський баланс, звіт про фінансові результати та їх використання та інші матеріали за запитом Кредитора. Згідно пункту 6.12 Кредитного договору Відповідач зобов'язався за місяць до закінчення терміну дії договору страхування предмету застави щорічно продовжувати його дію на кожен наступний рік протягом усього терміну дії цього Договору. Відповідно до п. 10.2 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом, передбачених п.1.1, 6.1. даного договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період існування заборгованості, за кожний день прострочення. Відповідно до п. 10.5 Кредитного договору за невиконання зобов'язань, передбачених пп. 6.5 - 6.12 Кредитного договору, Позичальник сплачує штраф у розмірі 600,00 гривень. Відповідно до пункту 7.4. Кредитного договору Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки та штрафні санкції у випадку, зокрема, невиконання позичальником умов розділу 6 цього договору. 23.05.2008 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (Відповідач, Поручитель) укладено договір поруки б/н. Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по борговим зобов'язанням Боржника - суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON], які виникають в тому числі з умов Кредитного договору №010/04-02/566 від 07.05.2007 та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Згідно п. 2.2. договору поруки, сторони встановлюють право Банку звернути стягнення на все майно Поручителя згідно норм чинного законодавства у випадку невиконання Поручителем вимоги Банку про погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до пункту 4. 1 Договір поруки втрачає свою дію з моменту закінчення забезпечуваного ним зобов'язання. Також, порука припиняється, якщо Кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до Поручителя (п.4 ст. 559 ЦК України). Позивачем свої зобов'язання за кредитним договором виконано в повному обсязі. Третя особа, в порушення умов укладеного договору, починаючи з червня 2014 року не сплачує кошти за Кредитом та процентами, чим завдає Позивачу матеріальних збитків. Намагаючись вирішити питання про погашення Відповідачем заборгованості за кредитними договорами в досудовому порядку, Позивач 24.04.2015 звернувся з претензією до Відповідача (вих. № 140-0-0-00/8/410 від 24.04.2015) про дострокове погашення заборгованості та попередив, що в разі невиконання заявлених у претензії вимог звернеться до суду за їх примусовим виконанням за рахунок майна, що належить боржнику. Вимоги претензії Відповідачем не виконані. Таким чином, пропозиції Позивача врегулювати відносини щодо виконання зобов'язань за кредитними договорами у досудовому порядку Відповідачем залишені без належного реагування. Станом на 22.04.2015 заборгованість Фізичної особи-підприємця [PERSON] перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" за кредитним договором №010/04-02/566 від 07.05.2007 становить 88 033,91 дол. США та 42 249,96 гривень, в тому числі: · 79 407,88 дол. США - заборгованість по сумі Кредиту; · 8 626,03 дол. США - заборгованість за відсотками; · 39 249,96 грн. - розрахована пеня; · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.5. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання довідки про обороти за 2 кв.2014 р.); · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.5. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання довідки про обороти за 3 кв.2014 р.); · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.5. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання довідки про обороти за 4 кв.2014 р.); · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.5. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання фінансової звітності за 4 кв.2014 р.); · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.12. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання договору страхування застави з 01.08.2014 р.). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судові засідання 02.06.2015 р. та 23.07.2015 р. не з'явилася, про причини неявки до суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Третя особа - фізична особа-підприємець [PERSON] у судові засідання 02.06.2015 р. та 23.07.2015 р. не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. 23 липня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.05.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (назву змінено на АТ «Райффайзен Банк Аваль», надалі Позивач, Кредитор), з однієї сторони та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою підприємцем [PERSON] (далі - Третя особа, Позичальник), з іншої, укладено кредитний договір №010/04-02/566 (далі - Кредитний договір), за умовами якого Кредитор надав Позичальнику кредит у сумі 207 920,00 дол. США строком до 06.05.2017 під 13% річних, на розвиток бізнесу (а.с.5-9) Додатковою угодою № 1 від 17.09.2007 до Кредитного договору внесені зміни, а саме збільшено ліміт кредитування до 275 247,50 дол. США (а.с10-11). В подальшому, до Кредитного договору було укладено ряд додаткових угод (додаткова угода №2 від 12.09.2008, додаткова угода №010/04-02/566/3 від 30.12.2008, додаткова угода №010/04-02/566/3 від 16.07.2009, додаткова угода №010/04-02/566/4 від 15.02.2010, додаткова угода №010/04-02/566/4 від 20.04.2010, додаткова угода №010/04-02/566/5 від 17.05.2010, додаткова угода №010/04-02/566/6 від 01.06.2010, додаткова угода №010/04-02/566/7 від 06.09.2011, додаткова угода №010/04-02/566/8 від 26.01.2012, додаткова угода №010/04-02/566/9 від 28.02.2012, додаткова угода №010/04-02/566/10 від 29.07.2013), якими вносилися зміни до графіку погашення кредиту (додаток №1 до Кредитного договору) та до п.3.4. Кредитного договору «Умови надання та забезпечення кредиту» (а.с. 12-26). Згідно пункту 3.1 Кредитного договору Позивач надає Відповідачу кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування. Згідно пункту 6.1 Кредитного договору Відповідач зобов'язався використати кредит на зазначені у Договорі цілі і в строки, забезпечити повернення отриманого кредиту та сплату процентів, комісій, неустойок, відшкодування витрат та збитків кредитора, викликаних неналежним виконанням цього договору. Згідно пункту 6.5 Кредитного договору Відповідач зобов'язався щоквартально, до 25 числа наступного місяця, надавати кредитору бухгалтерський баланс, звіт про фінансові результати та їх використання та інші матеріали за запитом Кредитора. Згідно пункту 6.12 Кредитного договору Відповідач зобов'язався за місяць до закінчення терміну дії договору страхування предмету застави щорічно продовжувати його дію на кожен наступний рік протягом усього терміну дії цього Договору. Відповідно до п. 10.2 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом, передбачених п.1.1, 6.1. даного договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період існування заборгованості, за кожний день прострочення. Відповідно до п. 10.5 Кредитного договору за невиконання зобов'язань, передбачених пп. 6.5 - 6.12 Кредитного договору, Позичальник сплачує штраф у розмірі 600,00 гривень. Відповідно до пункту 7.4. Кредитного договору Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки та штрафні санкції у випадку, зокрема, невиконання позичальником умов розділу 6 цього договору. 23.05.2008 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (Відповідач, Поручитель) укладено договір поруки б/н (а.с.27). Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати по борговим зобов'язанням Боржника - суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON], які виникають в тому числі з умов Кредитного договору №010/04-02/566 від 07.05.2007 та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Згідно п. 2.2. договору поруки, сторони встановлюють право Банку звернути стягнення на все майно Поручителя згідно норм чинного законодавства у випадку невиконання Поручителем вимоги Банку про погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до пункту 4. 1 Договір поруки втрачає свою дію з моменту закінчення забезпечуваного ним зобов'язання. Також, порука припиняється, якщо Кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до Поручителя (п.4 ст. 559 ЦК України). Позивачем свої зобов'язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, що підтверджується випискою щодо надання кредиту по Договору №010/04-02/566 від 07.05.2007р. (а.с. 28). Третя особа [PERSON] в порушення умов укладеного договору, починаючи з червня 2014 року не сплачує кошти за Кредитом та процентами, чим завдає Позивачу матеріальних збитків. Позивач 24.04.2015 звернувся з претензією до Відповідача (вих. № 140-0-0-00/8/410 від 24.04.2015) про дострокове погашення заборгованості та попередив, що в разі невиконання заявлених у претензії вимог звернеться до суду за їх примусовим виконанням за рахунок майна, що належить боржнику (а.с. 32). Вимоги претензії Відповідачем не виконані. Таким чином, пропозиції Позивача врегулювати відносини щодо виконання зобов'язань за кредитними договорами у досудовому порядку Відповідачем залишені без належного реагування. Станом на 22.04.2015 заборгованість Фізичної особи-підприємця [PERSON] перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" за кредитним договором №010/04-02/566 від 07.05.2007 становить 88 033,91 дол. США та 42 249,96 гривень, в тому числі: · 79 407,88 дол. США - заборгованість по сумі Кредиту; · 8 626,03 дол. США - заборгованість за відсотками; · 39 249,96 грн. - розрахована пеня; · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.5. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання довідки про обороти за 2 кв.2014 р.); · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.5. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання довідки про обороти за 3 кв.2014 р.); · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.5. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання довідки про обороти за 4 кв.2014 р.); · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.5. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання фінансової звітності за 4 кв.2014 р.); · 600,00 грн. - розраховані штрафи (за невиконання п. 6.12. Кредитного договору, згідно п. 10.5. щодо ненадання договору страхування застави з 01.08.2014 р.). Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.29-31) Статтею 192 ЦК України зазначено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, водночас також дозволений обіг іноземної валюти, але з дотриманням вимог спеціального законодавства України). Відповідно до статті 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватись належним чином (належним виконанням позичальником зобов'язання за валютним кредитом є повернення кредиту та сплата ним відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та у валюті, як це визначено кредитним договором). Згідно зі статтею 533 ЦК України - грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до статті 628 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання сторонами (сторони, уклавши кредитний договір, повинні суворо дотримуватись положень, які ним встановлені, в т.ч. щодо повернення позичальником коштів в тій валюті, в який він отримав кредит, щодо сплати % в тій валюті, в якій це передбачено умовами договору). Статтею 1046 ЦК України зазначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до статті 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, передбачені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Статтями 47, 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено: Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, до них належать розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» зазначає, що: Операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Лист Верховного Суду України від 01.07.2014 "Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві" звертає увагу на наступне: Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет N 15-93). Пункт 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказує: Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Пункт 12 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вказує: У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Згідно з ст. ст. 554, 543 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У разі солідарного обов'язку (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання зобов'язання частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. У зв'язку з вищевикладеним суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], третя особа: фізична особа-підприємець [PERSON] про стягнення заборгованості - законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову у розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved