Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Кредитна спілка «Хортиця» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.03.2008 р. між КС «Хортиця» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 56, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 7070,00 грн. строком на 36 місяців. 03.11.2011 року між КС «Хортиця» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1, згідно з якою кредитор надає позичальнику розстрочку у погашенні за договором кредиту № 56 від 28.03.2008 р., а позичальник зобов'язується сплатити борг та проценти в строки, порядку та на умовах, визначених договором до 30.11.2013 р. Для забезпечення виконання кредитного договору позивачем був укладені договори поруки з [PERSON] та з [PERSON], відповідно до яких поручителі несуть солідарну відповідальність по кредитному договору за зобов'язаннями боржника.03.11.2011 р. між КС «Хортиця» та поручителями укладено додатки № 1 до договорів поруки, відповідно до яких поручителі відповідають за виконання зобов'язань боржником в разі невиконання або неналежного виконання останнім своїх зобов'язань. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідачами, станом на 17.01.2014 р. утворилась заборгованість по кредитному договору в розмірі 21 848, 22 грн. Посилаючись на зазначені обставини, Кредитна спілка «Хортиця» просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 848, 22 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. За клопотанням представника позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, якими просять розглянути справу без їх присутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. КС «Хортиця» здійснює діяльність з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів на підставі відповідної ліцензії, яка міститься в матеріалах справи. Статутом КС "Хортиця" передбачено право кредитної спілки надавати кредити своїм членам на умовах їх зворотності, платності, строковості за рахунок власного капіталу. Відповідно до ч.1 ст.1, ч.2 ст.34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - це кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до ст.1 Закону України "Про кредитні спілки" (далі - Закон), який є спеціальним законом, що регулює діяльність кредитних спілок, кредитна спілка -це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Частиною 1 ст. 21 Закону встановлено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки" кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Судом встановлено, що 28.03.2008 р. між позивачем і [PERSON] укладено кредитний договір, за яким [PERSON] отримала 7070, 00 грн. кредитних коштів з строком на 36 місяців, із сплатою за користування кредитом 0, 1803 % за кожний день користування кредитом від суми заборгованості, остаточне погашення заборгованості по кредиту здійснити не пізніше 28.03.2011 року. При цьому за умовами договору проценти нараховуються щомісячно з моменту одержання кредитних сум станом на 30(31) числа на залишок заборгованості по кредиту та несплаченим у строк процентам до повної сплати суми кредиту. Відповідно до п. 2.3. договору, у випадку несвоєчасної виплати, передбачених договором сум, кредитор має право отримати від позичальника додаткові проценти у розмірі 0,2 % від загальної суми заборгованості по кредиту та не сплаченим у строк процентам за кожний день прострочення. КС «Хортиця» свої зобов'язання виконав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 174 від 28.03.20108 р. про надання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 7070, 00 грн. 03.11.2011 р. між КС «Хортиця» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1, згідно з якою кредитор надає позичальнику розстрочку у погашенні за договором кредиту № 56 від 28.03.2008 р., а позичальник зобов'язується сплатити борг та проценти в строки, порядку та на умовах, визначених договором до 30.11.2013 р. Відповідно до п.3.4. Додаткової угоди № 1 від 03.11.2011 р. за реструктуризацію боргу згідно з договором позичальник сплачує кредитору проценти у розмірі 66 % річних. Нарахування процентів здійснюється щомісячно за фактичну кількість днів користування боргом на залишок заборгованості по кредиту та на несплаченим у строк проценти починаючи з моменту підписання цього договору до дати повернення боргу. Саме такі умови договору, на які погодився відповідач при отриманні кредиту сприяли значному нарахуванню заборгованості за кредитом, проте, своїх зобов'язань за договором кредиту відповідач не виконав, в зв'язку з чим в нього виникла заборгованість. На забезпечення виконання умов кредитного договору, 28.03.2008 р. та додаткової угоди до нього № 1 від 03.11.2011 р., між КС "Хортиця" та [PERSON] укладено договір поруки від 28.03.2008 р. та додаток до договору поруки від 03.11.2011 р., відповідно до яких поручитель [PERSON] несе солідарну з боржником відповідальність, при цьому поручитель відповідає за повернення кредиту, сплату відсотків, пені, а також покриття збитків кредитора, що виникли у кредитної спілки як слідство невиконання позичальником своїх зобов'язань. Крім того, на забезпечення виконання умов кредитного договору, 28.03.2008 р. та додаткової угоди до нього № 1 від 03.11.2011 р., між КС "Хортиця" та [PERSON] укладено договір поруки від 28.03.2008 р. та додаток до договору поруки від 03.11.2011 р., відповідно до яких поручитель [PERSON] несе солідарну з боржником відповідальність, при цьому поручитель відповідає за повернення кредиту, сплату відсотків, пені, а також покриття збитків кредитора, що виникли у кредитної спілки як слідство невиконання позичальником своїх зобов'язань. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За користування чужими грошовим коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти ( ч.1 ст. 536 ЦК). Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання перед боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала зобов`язання за укладеним ним з КС "Хортиця" кредитним договором, [PERSON], [PERSON] як поручителі взяли на себе солідарну відповідальність за зобов'язаннями кредитора перед КС "Хортиця», тому суд приходить до висновку про солідарне стягнення з боржника і поручителів заборгованості за кредитним договором та несплачених відсотків за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, у зв'язку з невиконанням умов договору кредиту, заборгованість відповідачів за станом на 17.01.2014 р. перед КС "Хортиця» становить суму в розмірі 21 848, 22 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом - 10 549, 13 грн., заборгованості по процентам за реструктуризацію боргу - 11 299,09 грн. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали суттєві умови щодо додержання порядку та строків погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у них виникла заборгованість відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], проти задоволення позовних вимог відповідачі не заперечують, що свідчить про письмове волевиявлення відповідачів спрямоване на припинення спору з позивачем. Суд, встановивши, що визнання позову відповідачами відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів, не зроблено під впливом протиправної поведінки щодо них інших осіб або з метою приховати інші обставини, вважає позов визнаним, оскільки у нього не виникає сумніву у наявності для того законних підстав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved