Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.05.2017 року позивач відвідувала комунальне підприємство "Кодимакомунсервіс", яке розташоване по вул. Садова 1 в м. Кодима Одеської області, з питань оплати послуг з водопостачання та коли поверталась додому на неї напала зграя агресивних бродячих собак, які повалили її на землю і почали кусати за ноги. Зазначає, що самостійно відбитись від собак вона не могла і напад собак був припинений лише завдяки працівникам комунального підприємства та небайдужим перехожим, які також зателефонували сину [PERSON] і він через деякий час на власному автомобілі доставив її в лікарню. В лікарні позивачу було надано першу медичну допомогу та поміщено на стаціонарне лікування до 09.06.2016 року, після якого вона ще близько трьох місяців знаходилась на амбулаторному лікуванні. Вказує, що через даний напад собак їй була спричинена матеріальна шкода, яка полягає у здійсненні витрат на лікування, в розмірі 2337 грн., а також вона зазнала моральних страждань, які полягали в тому, що на момент нападу собак позивач перебувала в шоковому стані, пережила реальну загрозу своєму життю, а також три місяці була практично прикута до ліжка, що порушило її звичний спосіб життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 5000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, вказуючи що позивачем не надано доказів того, що собака, яка покусала позивача є бродячою, а не належить якій небудь фізичній особі, оскільки поруч із місцем нападу на позивача собаки знаходиться приватний житловий сектор, а тому дана собака може належати будь-якому жителю м. Кодима. Крім того вказують, що вина Кодимської міської ради у спричиненні собакою позивачу тілесних ушкоджень відсутня, оскільки міською радою вживаються заходи щодо боротьби з безпритульними собаками, виділялися кошти для проведення відлову та стерилізації собак. В районній газеті "Вісті Кодимщини" від 30.07.2016 року була розміщена публікація "Вирішуємо проблему разом", в якій виконавчий комітет Кодимської міської ради звертався до мешканців міста, які підгодовують безпритульних собак, з проханням посприяти з доставкою цих собак до ветеринарної клініки для стерилізації. Також рішенням виконавчого комітету Кодимської міської ради Одеської області № 70 від 31.07.2015 року затверджено "Правила тримання собак, котів і хижих тварин на території м. Кодима", відповідальність за дотримання яких покладено на керівників підприємств, установ і організацій, комендантів комунальних будинків, керівників будинків де створено ОСББ, вказуючи, що тілесні ушкодження позивачу були спричинені укусами собак саме на прибудинковій території житлового багатоквартирного будинку по вул. Садова 1 в м. Кодима Одеської області, в якому створено об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Оберіг-ІІ", а тому вважають, що відповідати за даним позовом має саме ОСББ "Оберіг-ІІ". З наведених підстав у задоволенні позову просили відмовити повністю. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що 30 травня 2016 року, в першій половині дня, позивач відвідувала комунальне підприємство "Кодимакомунсервіс", яке розташоване по вул. Садова 1 в м. Кодима Одеської області, з питань оплати послуг з водопостачання та повертаючись додому отримала тілесні ушкодження спричинені укусами собаки. Також встановлено, що вказані тілесні ушкодження були спричинені [PERSON] за межами території КП "Кодимакомунсервіс", на стежці, яка проходить біля купи дров, поблизу будинку №1 по вул. Садова в м. Кодима Одеської області. Відповідно до відомостей отриманих з інформаційного ресурсу Міністерства юстиції України "https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch" встановлено, що в будинку №1 по вул. Садова в м. Кодима Одеської області створено об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Оберіг-ІІ". Представниками відповідача було зазначено, що за шкоду спричинену [PERSON] має відповідати ОСББ "Оберіг-ІІ", оскільки ця шкода була спричинена на прибудинковій території багатоквартирного будинку в якому воно створено. Крім того, представниками відповідача до суду надано акт обстеження території прилеглої до будинку №1 по вул. Садова в м. Кодима Одеської області від 09.06.2017 року відповідно до якого на відстані близько 8 метрів від сходинок під'їзду даного будинку розташовані дрова об'ємом близько 4 м.куб., біля яких [PERSON] укусами собак були спричинені тілесні ушкодження. В даному акті зазначено, що з пояснень головного бухгалтера КП "Кодимакомунсервіс" встановлено, що вказані дрова складовані у вказаному місці вже більше 5 років і належать мешканцям будинку № 1 розташованого по вул. Садова в м. Кодима. Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка, інженер КП "Кодимакомунсервіс" [PERSON] пояснив, що йому стало відомо від мешканців, що біля дров, які розташовані поблизу будинку № 1 по вул. Садова в м. Кодима, собаки покусали жінку. Вказує, що даної події він не бачив, але дрова, біля яких ця подія сталася розміщені за межами території КП "Кодимакомунсервіс". Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, представник ОСББ "Оберіг-ІІ" [PERSON] пояснила, що від мешканців вона дізналась, що [PERSON] покусали собаки, як це відбувалось вона не бачила. Вказує, що безпритульні собаки завжди були, але даний випадок стався не на прибудинковій території і ОСББ не повинно нести відповідальності. Твердження представників відповідача щодо спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень на прибудинковій території багатоквартирного будинку № 1 по вул. Садова в м. Кодима, суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, оскільки відповідно до повідомлення Кодимської міської ради Кодимського району Одеської області № 02-17/495 від 08.06.2017 року межі прибудинкової території вказаного житлового будинку в натурі не визначені. Факт належності дров власникам будинку № 1 по вул. Садова в м. Кодима, розташованих поблизу даного житлового будинку, а також правомірність їх розташування, в судовому засіданні не були підтверджені належними доказами. Відповідно до положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд вважає, що об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Оберіг-ІІ" не може бути належним відповідачем у дані справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З акту складеного 07.10.2016 року контролером-касиром КП "Кодимакомунсервіс" [PERSON], жителями квартири №20 будинку №1 розташованого по вул. Садова в м. Кодима Одеської області [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вказані громадяни були свідками спричинення позивачу укусами собак тілесних ушкоджень 30.05.2017 року. В даному акті зазначено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] бачили, як велика чорна бродяча собака кусала за ноги [PERSON], яка лежала на землі, а поруч знаходились і гавкали ще три собаки. Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка [PERSON], пояснив, що він проживає в квартирі № 20 будинку №1 розташованого по вул. Садова в м. Кодима Одеської області та знаходився вдома, раптом на вулиці почув крики і побіг на вулицю, де побачив жінку, яка сиділа біля дров, на ногах у неї були рани та крикнув щоб хтось викликав швидку, але хтось сказав, що вже викликали. В той час біля жінки хтось знаходився, але хто не пам'ятає. Також не пам'ятає коли саме ці події відбувалися. Собак, які кусали жінку він не бачив. Кому належить територія на якій відбувалися ці події він не знає, але вказує, що це було за межами території КП "Кодимакомунсервіс". Допитана в судовому засіданні, в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона проживає в квартирі № 20 будинку № 1 розташованого по вул. Садова в м. Кодима Одеської області, 30.05.2017 року вона знаходилась вдома та почула на вулиці голосний крик жінки і сказала чоловіку щоб він пішов на допомогу, а сама спостерігала за подіями з вікна квартири. Через вікно вона побачила жінку, яка є позивачем по справі, на ній було дуже багато крові, а поруч знаходилась собака темного кольору. Вважає, що собака, яку вона бачила є безпритульною, оскільки їй не відомо хто власник цієї собаки. Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, [PERSON] пояснила, що до КП "Кодимакомунсервіс" приходила [PERSON] для звірки показань лічильника, точно не пам'ятає, але припускає, що це могло бути 30.05.2016 року. Після того, як [PERSON] пішла, [PERSON] почула крики жінки і вибігла на вулицю де побачила [PERSON], яка лежала на землі з тілесними ушкодженнями ніг, допомогла їй підвестися та одягнути взуття, після чого зателефонувала її сину і дочекавшись його приїзду допомогла посадити [PERSON] в машину. Собак на вулиці вона не бачила. Вказані події відбувалися за територією КП "Кодимакомунсервіс". З приводу пояснень, які були викладені в акті складеному нею 07.10.2016 року пояснила, що даний акт вона не складала, а до неї прийшов син [PERSON] з уже виготовленим актом та попросив підписати даний акт, вказуючи що він йому необхідний з формальних підстав, на що вона погодилась. Про те що даний акт буде використаний як доказ в судовому засіданні вона не знала. Вказує, що [PERSON] та [PERSON] також підписали цей акт. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтвердив, що даний акт був складений саме ним, але вказує, що складав даний акт виходячи з пояснень отриманих ним на наступний день після отримання [PERSON] тілесних ушкоджень від осіб, які підписали цей акт. Враховуючи, що допитані в судовому засіданні, в якості свідків, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не підтвердили обставини, які викладені в акті складеному 07.10.2016 року, суд вважає, що даний акт є неналежним доказом у справі, а тому оцінює його критично. З довідки виданої комунальною установою "Кодимська центральна районна лікарня" № 251 від 07.04.2017 року вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом "укушенные раны обеих стоп и голеней". З пояснень допитаного в судовому засіданні, в якості свідка, лікаря-хірурга КУ "Кодимська центральна районна лікарня" [PERSON] встановлено, що позивач була госпіталізована до КУ "Кодимська центральна районна лікарня" з приводу множинних рваних укушених ран обох нижніх кінцівок. Після проведення стаціонарного лікування жінку відпустили додому та проводили лікування вже вдома, він особисто приходив до неї і робив перев'язки. В судовому засіданні також була допитана, в якості свідка [PERSON], яка є невісткою позивача та зазначила, що 30.05.2016 року близько 12 години зателефонував працівник КП "Кодимакомунсервіс" та повідомила, що [PERSON] покусали собаки, після чого вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] забрали [PERSON] на автомобілі та відвезли до лікарні. Судом також встановлено, що представник позивача [PERSON] 12.11.2016 року звертався до Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області з вимогою про вжиття заходів щодо бродячих собак, які 30.05.2016 року покусали його матір [PERSON] 15.11.2016 року за наслідками розгляду вказаного звернення начальником Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області був затверджений висновок, відповідно до якого, в ході збору матеріалів, з приводу обставин викладених в заяві, було встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, а тому матеріали направлено до Кодимської міської ради для вжиття відповідних заходів реагування. У відповідності до положень ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. В узагальненні судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 20102011 роках Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зробив висновок, що задоволення на підставі ст. 1187 Цивільного кодексу України вимог про відшкодування шкоди, завданої внаслідок нападу собаки, що не є службовою і порода якої не є бійцівською, буде помилковим. Юридичного визначення собаки "бійцівської породи" в Україні не має, для віднесення собаки до такого визначення застосовується Перелік порід собак з підвищеною агресивністю, які визнані міжнародними кінологічними організаціями. Жодних доказів щодо породи собаки, яка спричинила тілесні ушкодження позивачу до суду не надано, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що шкода заподіяна позивачу собакою так званої "дворової" породи, а тому дана собака не відносяться до поняття "джерело підвищеної небезпеки". Таким чином питання щодо відшкодування шкоди підлягає вирішенню на загальних підставах. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також: здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. З копії рішення виконавчого комітету Кодимської міської ради Одеської області № 70 від 31.07.2015 року вбачається, що даним рішенням, зокрема, затверджено "Правила тримання собак, котів і хижих тварин на території м. Кодима"; доручено службі ветеринарної медицини з метою регулювання чисельності безпритульних тварин і тварин, що не утримуються людиною, але перебувають в умовах, повністю або частково створюваних діяльністю людини передбачити наявність матеріально-технічних можливостей та персоналу для здійснення біостерилізації або біологічно обґрунтованих методів, а в разі неможливості їх застосування методу евтаназії; встановлено години відлову безгосподарних тварин. Отже, виходячи з наведеного, судом встановлено факт заподіяння позивачу тілесних ушкоджень спричинених укусами собаки, проте, судом не встановлено, а позивачем не підтверджено належними і допустимими доказами, що її покусала саме безпритульна собака, а не собака, яка перебуває у чиїй небудь власності, а також, що шкода заподіяна позивачу з вини відповідача або внаслідок його незаконних рішень, дій чи бездіяльності, а тому відповідач не повинен нести відповідальності за заподіяну позивачу матеріальну та моральну шкоду.

Outcome: dismissed