Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між нею та ТОВ "Гранфінресурс" 26.06.2014 року укладено договір № 229137 про надання послуг з отримання грошової суми 300 000грн. на умовах Програми «Альянс Україна», відповідач гарантував учаснику надати обумовлену грошову суму за умови виконання останнім всіх умов договору і додатків до нього. Обов"язковою умовою отримання коштів було внесення 12000грн., які позивачка внесла в день підписання договору, в подальшому згідно умови Програми вносила платежі, загалом на виконання умов договору позивачка сплатила 19520грн., однак грошової суми їй надано не було та відповідач взагалі не вказує, коли дана грошова сума буде їй надана та чи взагалі кошти їй будуть надані. Вважає, що укладений договір є нікчемним, оскільки діяльність відповідача носить ознаки пірамідальної схеми, яка є забороненою, вводить споживача в оману, крім того відповідач не не має ліцензії на надання фінансових послуг. Просила визнати недійсним договір № 229137 від 26.05.2014року та додатки до нього, стягнути з ТОВ "Гранфінресурс" кошти сплачені за договором в сумі 19520грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з запереченнями до суду не звертався. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ " Гранфінресурс 26.06.2014року укладено договір № 229137 про вчинення дій для отримання грошової суми 300000грн. на умовах Програми "Альянс Україна" - створити реєстр учасників, розподіляти грошовий фонд, надати позивачці грошову суму на умовах Програми. Так, згідно п. 1.1 договору, адміністратор, за згодою учасника зобов"язується вчинити від імені та за рахунок учасника певні дії, спрямовані на отримання учасником грощової суми, зазначеної у додатку № 1 до даного договору, на умовах діяльності Програми " Альянс Україна", у порядку та строки , що містить додаток № 2, який є невід"ємною частиною договору . Згідно п.2.1.1. Договору учасник, в день підписання договору сплачує одноразовий комісійний внесок та адміністративний платіж, який сплачується не пізніше 15 календарних днів з моменту отримання дозволу, своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця, сплачує загальний платіж, який включає чистий внесок, за рахунок якого адміністратор надає заявлені для отримання грошової суми , та адміністративні витрати, що є платою за послуги адміністратора з організації діяльності програми. На виконання умов договору та додатків до нього з метою отримання грошової суми позивачка сплатила на користь ТОВ «Гранфінресурс» грошові кошти в загальній сумі 19520грн., що підтверджується квитанціями в матерілах справи. Однак відповідач не надав позивачці обумовлену договором грошову суму, також не визначив конкретного терміну її надання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності Прйіючину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин) . У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державного регулювання ринків фінансових послуг", фінансовими вважаються такі послуги: 1) випуск платіжних документів, платіжних карток, дорожніх чеків та/або їх обслуговування, кліринг, інші форми забезпечення розрахунків; довірче управління фінансовими активами; 3) діяльність з обміну валют; 4) залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення;5) фінансовий лізинг;6) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту;7) надання гарантій та поручительств; 8) переказ коштів; 9) послуги у сфері страхування та у системі накопичувального пенсійного забезпечення; 10) професійна діяльність на ринку цінних паперів, що підлягає ліцензуванню; 11) факторинг;11-1) адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах;12) управління майном для фінансування об'єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю відповідно до Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю";13) операції з іпотечними активами з метою емісії іпотечних цінних паперів; 14) банківські та інші фінансові послуги, що надаються відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність". Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 указаного закону визначено, що фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Водночас відповідно до ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державного регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, може здійснюватися фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Частиною 1 ст. 227 ЦК України визначено, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Суд може застосувати наслідки недійсності правочину з власної ініціативи ( ч.5 ст.216 ЦК України). Встановлено, що діяльність відповідача фактично є діяльністю з надання фінансових послуг оскільки має характерні для таких послуг ознаки - вчинення дій для отримання учасником грошової суми, залучення фінансових активів фізичної особи, разом з тим вказана діяльність здійснюється відповідачами в порушення Закону "Про фінансові послуги та державного регулювання ринків фінансових послуг" без відповідної ліцензії, тому підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання договору №229137 від 26.05.2014 року з додатками до нього, також в зв'язку з визнання правочину недійсним в порядку застосування недійсності правочинів згідно ст.216 ЦК України підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення відповідача на користь позивачки грошовій кошти 19520грн., сплачені на виконанні договору №229137 від 26.05.2014 року. При подачі позову на захист прав споживача позивачка була звільнена від оплати судового збору, тому на підставі ст.88 ЦПК України оплата судового збору покладається на відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved