Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У листопаді 2012 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 05 грудня 2006 року Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" (далі - Банк), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк"), і [PERSON] (далі - Позичальник) уклали кредитний договір № 11088120000, за умовами якого Банк надав Позичальникові кредитні кошти в розмірі 26930,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних, на строк з 05 грудня 2006 року по 05 грудня 2013 року. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля. 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" і ПАТ "Дельта Банк" був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ "УкрСиббанк" передає (відступає) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "УкрСиббанк" як кредитора (стає новим кредитором) у вказаних зобов'язаннях. На підставі цього договору до ПАТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати замість ПАТ "УкрСиббанк" від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними і забезпечувальними договорами. Згідно із п. 1.2.2 кредитного договору [PERSON] зобов'язувалася повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно із додатком № 1 до кредитного договору. Відповідно до п. п. 1.3.1, 1.3.3, 1.3.4 кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця. Сплата процентів здійснюється з 01 по 05 число (включно) кожного наступного місяця, за який нараховані проценти. За умовами п. 5.3 кредитного договору у разі порушення Позичальником обов'язків, встановлених цим договором, Банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за цим договором, а у разі невиконання Позичальником цієї вимоги - звернути стягнення на предмет застави. У п. 12.1 кредитного договору передбачено, що про дострокове повернення кредиту Банк направляє на адресу Позичальника відповідне повідомлення (вимогу). Виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до договору поруки № 70128 від 05 грудня 2006 року, укладеного між Банком і [PERSON] (далі - Поручитель). Згідно із договором поруки Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором № 11088120000 від 05 грудня 2006 року. Відповідальність Поручителя наступає у випадку невиконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором. Поручитель і Позичальник відповідають перед Банком солідарно. Позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялася, у тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно із умовами кредитного договору. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № 11088120000 від 05 грудня 2006 року станом на 15 листопада 2012 року вона має заборгованість за цим договором на суму 204202 грн. 61 коп., з яких: 135762 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом, 68439 грн. 66 коп. - заборгованість за процентами. Просило стягнути солідарно із [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 11088120000 від 05 грудня 2006 року в розмірі 204202 грн. 61 коп. У лютому 2013 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до ПАТ "Дельта Банк", у якій просив визнати недійсним договір поруки № 70128 від 05 грудня 2006 року. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначав, що заперечує проти існування цього договору поруки, оскільки даний правочин він не підписував та не укладав, що підтверджується відмінністю його підпису у паспорті, інших документах та договорі поруки. Наприкінці листопада 2006 року [PERSON] зверталася до нього як до колишнього чоловіка із проханням надати ксерокопії його паспорта та ідентифікаційного коду і засвідчити їх своїм власним підписом, пояснюючи наміром подати документи для прийняття кредитним комітетом банківської установи рішення щодо надання кредиту для придбання автомобіля. У подальшому йому стало відомо, що [PERSON] уклала з Банком кредитний договір № 11088120000 від 05 грудня 2006 року, за умовами якого отримала кредитні кошти для придбання автомобіля. При підписанні цього кредитного договору він, [PERSON], присутнім не був та відповідно договір поруки № 70128 від 05 грудня 2006 року не підписував. У ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом до участі у справі як співвідповідача за зустрічним позовом було залучено ПАТ "УкрСиббанк" і третьою особою: [PERSON] Представники позивача Самойлова Є.О. та Кушнаренко М.М. у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, у яких просили розглянути справу за позовом ПАТ "Дельта Банк" до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за їхньої відсутності, позов підтримують. Відповідач [PERSON] у суд жодного разу не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні первісний позов ПАТ "Дельта Банк" про стягнення солідарно з нього та [PERSON] заборгованості за кредитним договором не визнав, проти його задоволення в частині позовних вимог до нього заперечував. Просив суд задовольнити його зустрічний позов, оскільки договору поруки із Банком він не підписував, про існування договору поруки йому відомо не було, тому він не може нести відповідальність за зобов'язаннями [PERSON] за укладеним нею із Банком 05 грудня 2006 року кредитним договором. Представник співвідповідача за зустрічним позовом ПАТ "УкрСиббанк" Решетнік Ю.І. у суді зустрічний позов [PERSON] не визнав та пояснив, що ПАТ "УкрСиббанк" не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки усі права та обов'язки за кредитним договором № 11088120000 від 05 грудня 2006 року, укладеним із [PERSON], та договором поруки № 70128 від 05 грудня 2006 року, укладеним із [PERSON], передані ПАТ "Дельта Банк". Також подав до суду заяву, у якій просив застосувати наслідки спливу позовної давності щодо визнання договору поруки недійсним, передбачені ст. 267 ЦК України, та відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] з цих підстав. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", і [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11088120000 (далі - кредитний договір). Відповідно до п. п. 1.1-1.4 цього кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 26930,00 доларів США, строком повернення не пізніше 05 грудня 2013 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних. Кредит надавався для особистих потреб Позичальника - придбання автомобіля марки "Мазда 6". Згідно із п. 2.1 кредитного договору у забезпечення виконання в повному обсязі усіх грошових зобов'язань Позичальника за даним договором Позичальник передає в заставу Банку транспортний засіб марки Мазда, модель - 6, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (далі - предмет застави). За умовами п. 4.1 вказаного кредитного договору [PERSON] зобов'язувалася використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані Банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором. У п. 5.3 кредитного договору передбачено, що у разі порушення Позичальником обов'язків, встановлених цим договором, Банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за цим договором, а у разі невиконання Позичальником цієї вимоги - звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до п. п. 12.1, 12.2 кредитного договору про дострокове повернення кредиту Банк направляє на адресу Позичальника повідомлення (вимогу) цінним листом про вручення або повідомленням про вручення. Судом встановлено, що Банк свої зобов'язання за кредитним договором № 11088120000 від 05 грудня 2006 року виконав повністю, надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 26930,00 доларів США. Проте остання своїх зобов'язань за цим кредитним договором належним чином не виконує, погашення заборгованості за кредитом не здійснює, проценти за користування кредитом не сплачує. Також судом встановлено, що 05 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" і [PERSON] був укладений договір поруки № 70128, за умовами якого останній зобов'язався перед Банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань, що виникли з кредитного договору, укладеного між нею і Банком 05 грудня 2006 року. Згідно із п. 1.4 цього договору поруки відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною. 08 грудня 2011 року Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" як продавець і Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" як покупець уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. За умовами цього договору ПАТ "УкрСиббанк" передало (відступило) ПАТ "Дельта Банк" всі права вимоги за кредитними договорами, а також право вимоги за відповідними договорами забезпечення, у тому числі за кредитним договором № 11088120000, укладеним із [PERSON], що підтверджується витягом з акту прийому-передачі документації. Із довідки-розрахунку вбачається, що станом на 15 листопада 2012 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 11088120000 від 05 грудня 2006 року складає 25547,68 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 204202 грн. 61 коп., з яких: 135762 грн. 94 коп. (грошовий еквівалент 16985,23 доларів США) - заборгованість за кредитом, 68439 грн. 66 коп. (грошовий еквівалент 8562,45 доларів США) - заборгованість за процентами. 18 жовтня 2012 року ПАТ "Дельта Банк" направляло [PERSON] і [PERSON] повідомлення про заміну кредитора, наявну заборгованість за даним кредитним договором та необхідність її погашення, які направлялись на адресу відповідача [PERSON] З висновку судово-почеркознавчої експертизи від 27 листопада 2013 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, видно, що підписи від імені поручителя [PERSON] у договорі поруки № 70128, укладеному 05 грудня 2006 року з Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", виконані не [PERSON], а іншою особою. У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України, зокрема волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України). За змістом положень ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ч. 2 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів та інших правочинів. Згідно із ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язань вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Виходячи з наведеного, враховуючи, що договір поруки № 70128, укладений 05 грудня 2006 року з Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", відповідач [PERSON] не підписував, суд визнає цей договір поруки недійсним, оскільки він (договір) не відповідає вимогам ст. ст. 203, 207, 215 ЦК України. У зв'язку з цим, правові підстави для стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 11088120000 від 05 грудня 2006 року, укладеним між Банком і відповідачем [PERSON], відсутні. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за укладеним нею із Банком вказаним кредитним договором, а також те, що до позивача ПАТ "Дельта Банк" перейшло право вимоги за цим кредитним договором, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитним договором № 11088120000 від 05 грудня 2006 року в розмірі 204202 грн. 61 коп. підлягає стягненню з відповідача [PERSON], тому позов ПАТ "Дельта Банк" підлягає задоволенню частково. Також на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача ПАТ "Дельта Банк" з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2042 грн. 03 коп. За змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник співвідповідача за зустрічним позовом ПАТ "УкрСиббанк" Решетнік Ю.І. подав до суду заяву про відмову [PERSON] у його зустрічному позові з підстав пропуску ним позовної давності, оскільки останньому, на його думку, було відомо про договір поруки, одразу після укладання кредитного договору та договору поруки. Будь-яких доказів на підтвердження того, що [PERSON] пропустив строк позовної давності для визнання недійсним договору поруки № 70128 від 05 грудня 2006 року, судом не здобуто, тому зазначена вище заява задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial