Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

В січні 2014 року позивачі звернулися з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Комунального підприємтва "Виробниче житлово-експлуатаційне підприємства №11" Житомирської міської ради, в якому просили визнати за ними право на житло за адресою: [ADDRESS] та виключити вказане помешкання із фонду житла для тимчасового проживання та надання дозволу для здійснення приватизації. В обґрунтування позову зазначили, що в листопаді 1991 році заселилися в кімнату [ADDRESS], в якій постійно проживають і до теперішнього часу та сплачують платежі за комунальні послуги. Зазначили, що в 2012 році їм надано дозвіл на постійну реєстрацію за адресою проживання, у зв»язку з чим 26.09.2013 року позивач [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Житомирської міської ради з заявою про виведення даного помешкання з фонду житла для тимчасового проживання та відповідно надання права на його приватизацію, проте отримав відмову від виконкому з мотивів того, що дозвіл на постійну реєстрацію не є підставою для виключення житла із вказаного фонду. Вважають, що вказані обставини є перешкодою у реалізації їх права на житло, яке гарантовано їм Конституцією України, а тому змушені звернутися в суд за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача виконкому Житомирської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала письмові пояснення, в яких посилаючись на те, що позивачу та його сім"ї ордер на житло не видавався та рішення про надання йому кімнати не приймалося, просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача "КП "КВЖРЕП №11" в судове засідання не з"явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що підприємство є неналежним відповідачем по справі, оскільки є лише балансоутримувачем вказаного будинку, а не власником. Також зазначив, що помешкання відноситься до фонду житла для тимчасового проживання громадян, а визнання права на житло за позивачами призведе до надання позивачам житла позачергово, що в свою чергу порушить права громадян, які перебувають на черзі, а тому просив в позові відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.12.2007р. №1037 позивачу [PERSON] (4 чол.) надано дозвіл на реєстрацію терміном на 1 рік на жилу площу за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.12.2012 №546 позивачу та його сім»ї надано дозвіл на постійну реєстрацію за вказаною адресою. З довідки УЖКГ Житомирського міськвиконкому «КВЖРЕП №11» від 06.04.2011 року №03186, вбачається, що кімната [ADDRESS] відноситься до фонду житла для тимчасового проживання громадян згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 23.07.2008р. №537 «Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян» (а.с. 7). Відповідно до листа виконавчого комітету Житомирської міської ради від 26.09.2013р. № 25/Г-4166-2 позивачу відмовлено у виключені кімнати [ADDRESS] з фонду житла для тимчасового проживання, оскільки надання дозволу на постійну реєстрацію не є підставою для виключення з фонду житла для тимчасового проживання (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЖК України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Згідно ст. 51 ЖК України жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Відповідно ч.1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як вбачається з матеріалів справи, виконкомом Житомирської міської ради не приймалося жодного рішення про надання спірної кімнати позивачу. Позивач заселилися в кімнату [ADDRESS] з письмового дозволу виконавчого комітету Житомирської міської ради, тобто з порушенням вимог ст.58 ЖК без видачі виконавчим комітетом міської ради ордеру. Згідно ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Проте, як вбачається з матеріалів справи, виконкомом Житомирської міської ради не приймалося жодного рішення про надання спірного житла позивачам, при цьому позивачі зазначене питання перед відповідачем не порушували, дії відповідача щодо ненадання ордеру в судовому порядку не оскаржували. Таким чином, позивачі права на постійне проживання у спірному житлі не набули. Водночас, виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення від 23.07.2008р. №537 «Про затвердження фонду тимчасового проживання громадян», згідно якого кімнату [ADDRESS] включено до фонду житла тимчасового проживання громадян. Відповідно до ч.4 ст.132-1 ЖК УРСР жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються на строк до одного року з можливістю продовження цього строку у разі неспроможності мешканця цього приміщення набути альернативне місце проживання (п.п.5,23 Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання). Громадяни, яким надане жиле приміщення з фондів житла для тимчасового проживання, не мають права приватизувати, обмінювати та здійснювати поділ цього жилого приміщення, здавати його в піднайм або вселяти в нього інших мешканців. (ч. 3 ст.132-2 Житлового кодексу УРСР) Враховуючи вищезазначені обставини справи та норми чинного законодавства, а аткож те, що рішення виконкому Житомирської міської ради від 23.07.2008р. №537, про яке вони дізналися ще 06.04.2011 року як вбачається з довідки "КП "КВЖРЕП №11" (а.с. 7) позивачами не оскаржувалоси, ніким не скасовувалось, а тому є чинним, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги позивачів про виключення помешкання із фонду житла для тимчасового проживання. Крім того, у відповідності до ст.43 ЖК України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Таким чином, у разі визнання на підставі рішення суду за позивачами права постійного проживання та користування спірним житловим приміщенням, будуть порушені права тих громадян, які перебувають на квартирному обліку при виконавчому комітеті Житомирської міської ради. Щодо вимог про надання дозволу для здійснення приватизації, то чинним законодавством надання будь-якого дозволу на здійснення приватизації не передбачено, а вказана вимога задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed