Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04.10.2019 року звернулася до суду із вищевказаним позом, який був уточнений поданою представником позивачки - адвокатом Тимчуком С.І. заявою про уточнення позовних вимог, надісланою на адресу суду 13.12.2019 року. Просить наступне: 1. стягнути з відповідача [PERSON] 100 000,00 (сто тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями; 2. стягнути з відповідача [PERSON] 27 185 (двадцять сім тисяч сто вісімдесят п`ять) гривень 84 копійки в якості відшкодування матеріальних збитків; 3. стягнути з відповідача [PERSON] 12 000,00 (дванадцять тисяч) гривень на відшкодування коштів витрачених нею на послуги адвоката; 4. стягнути з відповідача [PERSON] сплачені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 500, 00 (одну тисячу п`ятсот) гривень; 5. стягнути з відповідача [PERSON] сплачені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 384,00 (триста вісімдесят чотири) гривні. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на наступне. 29 липня 2019 року близько 09 год. 30 хв. на вул.Стрийська 199 (перехресті вул.Броварського - вул.Мікльоша) у м. Львові відбулося ДТП за участі автомобіля AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля RENAULT - TRAFIC д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Зазначає, що внаслідок зіткнення вона отримала психологічний стрес, від якого в неї почалася задуха. З цього приводу було викликано швидку медичну допомогу, а її госпіталізовано на 21 день у 5 міську клінічну комунальну лікарню за адресою: м. Львів, вул. Коновальця, 26 з діагнозом - бронхіальна астма 4 ступеню, важкий персистуючий перебіг, частково контрольована LgE - залежна, важке загострення, дифузний пневмофіброз, легенева недостатність 4-го ступеня. Вказує, що вона є інвалідом третьої групи з дитинства, на підтвердження чого додала ксерокопію посвідчення. По даному факту ДТП кримінальне провадження не відкривалося. Зазначає, що протиправність дій відповідача підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.08.2019 р. згідно якої, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Стверджує, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй спричинено матеріальну та моральну шкоду. Зазначає, що спричинення їй матеріальної шкоди полягає в наступному. Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль марки AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] . Вартість відновлювальних робіт відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 06.08.2019 року складає 117 357, 84 грн. Витрати пов`язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження її автомобіля AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] складають - 3000,00 грн. + 18 грн. комісія банку. Витрати на евакуатор автомобіля для транспортування пошкодженого внаслідок ДТП її автомобіля склали 800 грн. Витрати пов`язані з реабілітацією по відновленню її здоров`я лише за серпень місяць 2019 року становлять - 6 010,44 грн. Від так, загальну суму спричинених їй матеріальних збитків відповідачем оцінює в 127 185,84 грн. (без оплати послуг адвоката). З приводу відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку із ДТП та відновлювального ремонту автомобіля AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] позивачка звернулася до страхової компанії ПАТ "Страхова Група "ТАС" з заявою про нарахування їй суми страхової виплати. Страховою компанією їй відшкодовано лише максимально можливу суму на ремонтні роботи пов`язані з відновленням автомобіля AUDI Q5 - 100 000. 00 грн. Однак ця сума страхового відшкодування не покриває її фактичних матеріальних витрат, так як вона перевищує суму страхового відшкодування. Від так, вказує, що невідшкодована сума завданих їй неправомірними діями відповідача матеріальних збитків становить 27 185,84 грн. До цієї суми відносить: - витрати на лікування (купівля медикаментів, оплата праці та послуг по наданню медичної допомоги) складають - 6 010,44 грн.; - витрати на відновлюваний ремонт автомобіля AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] , які не покриті страховою компанією - 17 357, 84 грн; - витрати на евакуатор автомобіля для транспортування пошкодженого в наслідок ДТП її автомобіля склали - 800 грн.; - витрати пов`язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження її автомобіля AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] складають - 3000,00 грн. + квитанція на 18 грн. комісія банку. Позивачка зазначає, що витрати за послуги адвоката становлять 12 000,00 грн. Окрім матеріальних збитків, їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у спричиненні їй негативних наслідків в результаті ДТП як безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. Внаслідок такого психологічного розладу їй завдано суттєвих психологічних страждань, що призвело до неможливості нормально, без страху, жити та спілкуватись з сусідами, близькими, оточуючими людьми. До негативних наслідків вона відносить нервовий стрес, який пережила під час наїзду транспортного засобу відповідача, оскільки в цей час знаходилася за кермом автомобіля, а також тривалий розлад здоров`я, стаціонарне та амбулаторне лікування (понад 21 день). Окрім цього, разом із нею в машині знаходилася її малолітня донька, [PERSON] , [INFO] . Позивачкахвилювалася стосовно психологічного стану дитини, так як вона була налякана. Разом з цим, вона також тривалий час переживала стрес і через очевидність завданих серйозних пошкоджень транспортному засобу, яким керувала. Вказує, що для відновлення нормального душевного стану їй потрібен час. До того ж, відмова відповідача на її пропозицію добровільно відшкодувати матеріальний збиток, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. Їй потрібен був час для поїздок в органи ДАІ, медичні заклади, в страхові компанії, до Жовківського районного суду Львівської області, звернення до оцінювача для визначення вартості поновлювальних робіт, звернення за правовою допомогою до адвокатів, тощо. До негативних наслідків вона також відносить непередбачені витрати на паливо, яке було потрібно для поїздок по місту Львову і за межі міста. Всі три місяці вона нервує з приводу поновлення її порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача. Всі ці три місяці її увагу забирали та забирають пошуки експерта-оцінювача та ремонтника, медичні заклади, адвокати та суд, з чим ніколи раніше вона не мадла справи у своєму житті. Разом з цим відповідачем[PERSON] не було вчинено жодних дій по хоча б частковій компенсацій завданих їй моральних страждань та матеріальних збитків, що в свою чергу призвело до виникнення в її уяві думок про безкарність його дій та повну її незахищеність.Зважаючи на викладене, позивачка оцінює моральні збитки у розмірі 100 000,00 грн. Відшкодування відповідачем[PERSON] моральної шкоди в цьому грошовому розмірі вважає розумним та достатнім для відновлення справедливості. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`вилася, однак її представник - адвокат Тимчук С.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Просить позов задоволити в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Сотник О.І. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Відповідачем не надано відзиву у встановлений судом строк без поважних причин , а від так, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Представник третьої особи ПАТ "Страхова Група "ТАС" в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотнь не подавав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків п. 1 ч. 2 вказаної статті відносить втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 2 ПП ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено наступне. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02.08.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. в дохід держави. Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 12.08.2019 року, що стверджується копією такої в матеріалах справи./а.с. 7/. З такої вбачається, що [PERSON] 29.07.2019 р. близько 09 год. 30 хв. в м. Львові на вул.Стрийська, 199 перехрестя вулиць Л. Броварського - К. Мікльоша, керуючи автомобілем марки «Renault Trafik» д.н.з. [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки « Audi Q 5» д.н.з. [NUMBER] , який рухався на зустріч, під керуванням водія [PERSON]. , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3.б.,13.1 ПДР, своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] - " [PERSON] ", що стверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] /а.с.105/. [PERSON] є дочкою позивачки, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] . /а.с. 110/. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] 100 000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов`язку відшкодувати моральну шкоду. Згідно вимог ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] добровільно не було відшкодовано позивачці [PERSON] жодних коштів за завдану його діями немайнову (моральну) шкоду. До негативних наслідків, які пережила [PERSON] належить нервовий стрес під час наїзду транспортного засобу відповідача, оскільки в цей час позивачка знаходилася за кермом автомобіля, а також амбулаторне лікування. Позивачкахвилювалася стосовно психологічного стану її малолітньої доньки [PERSON] , яка в момент ДТП перебувала в машині і була налякана. Позивачка переживала стрес і через завдані пошкодження її транспорного засобу. Негативними наслідками позивачка також зазначає щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; фіксованість уваги на проблемі одужання та правової реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що правопорушником [PERSON] потерпілій [PERSON] було завдано моральну шкоду, оскільки було порушено нормальні життєві зв`язки сім`ї позивачки та остання зазнала душевні страждання. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується неумисною формою вини, майновий стан правопорушника, тяжкість душевних страждань позивачки. При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Враховуючи зазначені положення, судом не встановлено факту доведеності заподіяння моральної шкоди позивачеві в сумі 100000 грн.Із врахуванням вищенаведеного, враховуючи вимоги справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що достатньою є сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] 27 185 гривень 84 копійки в якості відшкодування матеріальних збитків. Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль марки AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] . Вартість відновлювальних робіт відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 06.08.2019 року складає 117 357, 84 грн., що стверджується копією такого /а.с 207-208/. Встановлено, що страховою компанією ТАС АТ «СГ «ТАС» позивачці відшкодовано максимальну можливу суму на ремонтні роботи пов`язані з відновленням автомобіля AUDI Q5 - 100 000. 00 грн. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, з відповідача в користь позивачки підлягають стягненню витрати на відновлюваний ремонт автомобіля AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] , які не покриті страховою компанією в розмірі 17 357, 84 грн. Витрати на евакуатор автомобіля для транспортування пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля позивачки у сумі 800 грн. підтверджуються копією квитанції /а.с. 108/, а від так підлягають стягненню із відповідача. Витрати пов`язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля позивачки AUDI Q5 д.н.з. [NUMBER] складають 3018,00 грн. із врахуванням комісії банку, що підтверджується квитанціями від 14.08.2019 року /а.с.100/, а від так підлягають стягненню із відповідача. Із листа КНП ЛОР "Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" від 02.10.2019 року № 1801 вбачається, що 29.07.2019 року після огляду та надання невідкладної медичної допомоги пацієнка [PERSON] із діагнозом : бронхіальна астма, приступ ядухи від шпиталізації відмовилася, залишена на місці. Через два дні - 01.08.2019 року за самозверненням позивачки її було госпіталізовано у 5 міську клінічну комунальну лікарню за адресою: м.Львів, вул. Коновальця, 26 з діагнозом - бронхіальна астма 4 ступеню, важкий персистуючий перебіг, частково контрольована LgE - залежна, важке загострення, дифузний пневмофіброз, легенева недостатність 4-го ступеня. Із копії пенсійного посвідчення позивачки № 3232504767 /а.с. 106/ вбачається, що остання є інвалідом третьої групи з дитинства Позивачкою долучено фіскальні чека на купівлю ліків /а.с. 101-102/ на суму 4001 грн. 29 коп. Суд не бере до уваги долучені позивачкою копіїфіскальних чеків з аптеки /а.с. 101-102/, оскільки не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між саме такими витратами на лікування та завданням майнової шкоди внаслідок ДТП. Лікування зазначеними у квитанціях саме такими лікарськими препаратами не передбачне випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 8630, яку позивачка долучила на підтвердження своєї позовної вимоги. Такі витрати не підтверджені належними доказами. Тому, витрати на лікування, які позивачка оцінює в 6010,44 грн. стягненню з відповідача не підлягають. Від так, позовна вимога про стягненняз відповідача 27 185 гривень 84 копійки в якості відшкодування матеріальних збитків підлягає до частково задоволення, а саме в сумі 21175,84 грн. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] 12 000,00 гривень на відшкодування коштів витрачених позивачкою на послуги адвоката, стягнення сплаченого судового збору у розмірі 1 500, 00 ривень та у розмірі 384,00 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Із врахуванням вищенаведеного, позовна вимога позивачки про стягнення витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката підтверджена належними доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги від 25.09.2019 року /а.с.134-135/, ордером серія ЛВ № 017594 на надання правової допомоги від 07.11.2019 року /а.с. 137/, копією квитанції № 29280529-1 від 12 грудня 2019 року про внесення 12000,00 грн. на банківський рахунок АТ "Креді Агріколь Банк" за послуги адвоката /а.с. 168/, актом виконаних робіт від 13.12.2019 року у цивільній справі № 444/2607/19 /а.с. 182/. Тому позовна вимога простягнення з відповідача в користь позивачки 12 000,00 гривень на відшкодування коштів витрачених на послуги адвоката підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд приходить до висновку, що із відповідача в користь позивачки підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 411 грн. 70 коп. (32,37 % від суми судового збору за подання позовної заяви), а також підлягає стягненю 384 грн. судового збору /а.с. 114/ за подання заяви про забезпечення позову. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved