Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Просто - страхування», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] кошти в порядку регресу в розмірі 6108,95 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., що є предметом позовних вимог. 13 липня 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Селтік» залучено у якості третьої особи без самостійних виог по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Представник позивача Крашеніннікова М. І. в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи позивач повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в позовній заяві, про поважні причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом подати пояснення по суті предмету спору не скористався. Представник третьої особи - ТОВ «Селтік» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в позовній заяві, про поважні причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом подати пояснення по суті предмету спору не скористався. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, обставини, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 14 листопада 2014 року між Приватним акціонерним товариством "Просто - страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селтік» був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений як Поліс № АІ/7421113, строк дії якого з 14.11.2014 року по 13.11.2015 року включно. Об'єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Мерседес», номерний знак [NUMBER]. (а.с. 3) На підставі постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2016 року [PERSON], визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрито у зв'язку зі спливом строку накладання адміністративного стягнення. (а.с. 10) Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: «11.09.2015 р. о 07-55 год. у м. Києві на вул. Добрий Шлях, 5-а, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес» д.н. [NUMBER], не вибрав безпечний інтервал та здійснив наїзд на автомобіль «Део» д.н. [NUMBER], в наслідок ДТП отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України». (а.с. 10) Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як убачається з матеріалів справи, 14 листопада 2014 року між Приватним акціонерним товариством "Просто - страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селтік» був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений як Поліс № АІ/7421113, строк дії якого з 14.11.2014 року по 13.11.2015 року включно, де об'єктом страхування виступає транспортний засіб - автомобіль «Мерседес», номерний знак [NUMBER]. (а.с. 3) Згідно Акту огляду транспортного засобу №110032 від 01.10.2015 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу заподіяного власнику автомобіля «Део» д.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 6108,95 грн. (а.с.11-19) На підставі Страхового акту №110032 від 07 вересня 2016 року, страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, яке підлягало виплаті страхувальнику ТОВ «Селтік», в розмірі 6108,95 грн., факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №16092 від 07 вересня 2016 року. (а.с.22) Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Страхування цивільної відповідальності - страхування, при якому страховик бере на себе зобов'язання сплатити страхувальникові суми, пред'явлені йому відповідно з законом і в межах юридичної відповідальності страхувальника перед третіми особами. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції Закону чинній на момент настання страхового випадку) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Як передбачено п.п.33.1.2 п.33.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на момент настання страхового випадку, який мав місце 08 лютого 2011 року), учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика і не вжив заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно пред'явлені вимоги до відповідача [PERSON] з приводу відшкодування понесених витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6108,95 грн., яке підлягає стягненню з відповідача, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в матеріалах страхової справи відсутні докази, що відвідач оформив договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності наземних транспорту, в межах визначеного законодавством строку, повідомив страховика про настання страхового випадку, під час розгляду судової справи відповідач не скористався процесуальним правом надати докази, які спростовують позицію позивача щодо недотримання строків повідомлення про настання страхового випадку, та наявності поважних причин про неможливість виконати зазначений обов'язок, що повинно бути підтверджено документально. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Прсто - страхування» матеріальної шкоди в порядку регресу, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 6108,95 грн. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Прсто - страхування» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується залученим до справи платіжним документом про їх оплату. Враховуючи наведене та

Outcome: approved