Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.06.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 8 019 гривень 93 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач не виконала умови договору належним чином, у неї станом на 31.01.2016 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 11 095 гривень 58 копійок, що складається з заборгованості за кредитом - 7 633,65 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 2 357,38 грн., заборгованості за пенею та комісією - 100,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 504,55 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] - 11 095 гривень 58 копійок заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності. Просила у задоволенні позову відмовити, оскільки вся заборгованість по кредитному договору № б/н від 30 червня 2011 року нею погашена повністю. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В ст. 1048 ЦК України, передбачено право позикодавця на одержанння від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.06.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 8 019 гривень 93 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Станом на 31.01.2016 року в [PERSON] виникла заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 11 095 гривень 58 копійок, що складається з заборгованості за кредитом - 7 633,65 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 2 357,38 грн., заборгованості за пенею та комісією - 100,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 504,55 грн. Однак з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.06.2016 року за вих. № O28J-87S2-I6TP-1TMO вбачається, що станом на 21 червня 2016 року в [PERSON] відсутня заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України.) Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ЦПК України). Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов'язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу по наявних у ній доказах. Враховуючи те, що вказана позивачем заборгованість була повністю погашена відповідачкою після відкриття провадження по праві до винесення рішення, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed