Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В позовній заяві позивач моторне (транспортне) страхове бюро України зазначило, що 20.12.2016 року о 12 годині 50 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 111740», державний номерний знак [NUMBER] , при в`їзді на нерегульоване перехрестя вулиць Калинова та Решетилівська не надав перевагу в русі автомобілю «VOLKSWAGEN CRAFTER», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, та скоїв зіткнення з ним. Водій [PERSON] , керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2017 року по справі № 202/138/17 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. У зв`язку з чим власник транспортного засобу «VOLKSWAGEN CRAFTER», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся за відшкодуванням до МТСБУ. Розмір регламентної виплати склав 100 000 грн. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди склав 600 грн. Просять стягнути з відповідача на свою користь 100 600 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2016 року о 12 год. 50 хв. в м. Дніпро, по вул. Єнісейська, 14А водій [PERSON] , керував автомобілем ВАЗ 111740, державний номерний знак [NUMBER] . На перехресті вул. Калинова та вул. Решетиловська при в`їзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі авто VOLKSWAGEN CRAFTER, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. В наслідок чого авто ВАЗ 111740 державний номерний знак [NUMBER] відкинуло на зустрічну смугу руху та здійснило зіткнення з авто CHEVROLET AVEО державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2017 року водій [PERSON] керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей та нестійка хода. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку за допомогою приладу «DRAGER» в присутності двох свідків. Водій [PERSON] порушив п.п. 16.11, 2.9 а Правил дорожнього руху. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «VOLKSWAGEN CRAFTER», державний номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2017 року встановлена вина [PERSON] у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. В силу вимог частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. [PERSON] власник автомобіля «VOLKSWAGEN CRAFTER», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до наказу № 10392 від 08.11.2017 року МТСБУ прийняло рішення про виплату потерпілому [PERSON] з фонду захисту потерпілих у рахунок відшкодування шкоди 100 000 грн. Згідно з платіжним дорученням № 1261477 від 10.11.2017 року МТСБУ перерахувало відшкодування у вищевказаному розмірі. Регулювання діяльності та здійснення регламентних виплат МТСБУ здійснюються відповідно до розділу IV Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 даного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, сплативши відшкодування потерпілому, МТСБУ набуло право зворотної вимоги в порядку регресу до винної особи, якою в даному випадку є відповідач, у розмірі виплаченого відшкодування відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України та статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Враховуючи той факт, що відповідачем вищевказані витрати позивачу в добровільному порядку до теперішнього часу не відшкодовані, позов є обґрунтованим та з відповідача на користь МТСБУ необхідно стягнути витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. Також з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із відшкодуванням шкоди потерпілому МТСБУ були понесені витрати на збір документів та визначення розміру шкоди, які склали 600 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 42 рв від 27.02.2017 року, а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь МТСБУ. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved