Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла дружина позивача - [PERSON] , після смерті якої позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом відкрилась спадщина. Син померлої, третя особа [PERSON] відмовився від спадщини на користь позивача. До складу спадщини за законом входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га кадастровий номер 3221981000:04:007:0044, яка розташована на території Згурівської селищної ради Київської області за межами с. Великий Крупіль. Згідно Розпорядження Згурівської державної районної адміністрації Київської області № 382 від 24.06.2004 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на цю земельну ділянку. На ім`я [PERSON] було виготовлено технічну документацію, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер. Фактично земельна ділянка сформована, має чіткі розміри і площу. Державний акт чи інший правовстановлюючий документ про право власності на земельну ділянку [PERSON] не отримала. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку у зв`язку ненаданням правовстановлюючих документів. У зв`язку із не завершенням [PERSON] процесу приватизації спірної земельної ділянки, до спадкової маси входить саме право на завершення приватизації цієї земельної ділянки та реєстрацію в реєстраційних органах права власності на неї. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд визнати за позивачем [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3221981300:03:013:0046 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Великокрупільської сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час - на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області за межами с. Великий Крупіль), а також право на державну реєстрацію за ним права власності на цей об`єкт нерухомого майна. У разі задоволення позову, просив не стягувати з відповідача судові витрати на користь позивача. В підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача [PERSON] - Костенко О.М. у своїй заяві позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. у своїй заяві позовні вимоги визнав повністю. Третя особа [PERSON] у своїй заяві проти задоволення позовних вимог не заперечував. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами судом встановлено, що за життя [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка розташована на території Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області. Згідно Розпорядження Згурівської державної районної адміністрації Київської області № 382 від 24.06.2004 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, яка перебувала у її користуванні. Земельна ділянка є сформованою та їй присвоєно кадастровий номер 3221981000:04:007:0044. Державний акт чи інший правовстановлюючий документ за життя [PERSON] не отримувала (копія Земельно-кадастрової книги по Великокрупільській сільській раді - а.с.13-14, копія технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] в межах Великокрупульської сільської ради Згурівського району Київської області - а.с.15-32). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її чоловіку - позивачу [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом, відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3221981000:04:007:0044, яка розташована на території Великокрупільської сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час - на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області за межами с. Великий Крупіль), а саме до позивача перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки. До майна померлої [PERSON] було заведено спадкову справу № 276/2008. Позивач спадщину у встановленому законом порядку прийняв. Інший спадкоємець - син померлої [PERSON] , який залучений до участі у справі як третя особа, від спадщини відмовився на користь позивача. Інші спадкоємці не встановлені. Визначений законом строк для прийняття спадщини закінчився (копія свідоцтва про смерть - а.с.7, копія свідоцтва про укладення шлюбу - а.с.8, копія заяви про відмову від спадщини - а.с.11, довідка Згурівської селищної ради - а.с.12, інформаційні довідки із Спадкового реєстру - а.с.45,46, копія спадкової справи - а.с.47-65). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу положення ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у зв"язку із ненаданням документів, які підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на спірну земельну ділянку (нотаріальна відмова - а.с.6). Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За життя спадкодавцем [PERSON] вчинено дій щодо приватизації земельної ділянки площею 2,0000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Великокрупільської сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час - на території Згурівської селищної ради Київської області за межами с. Великий Крупіль). У зв`язку із смертю процедура приватизації не завершена, реєстрація права власності за померлою не проведена. В такому випадку така земельна ділянка входить до складу спадщини, а спадкоємець померлої - позивач [PERSON] набує право на завершення приватизації. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"(втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Через не завершення процедури приватизації [PERSON] не було отримано правовстановлюючий документ, тобто державний акт. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за спадкоємцем [PERSON] в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією даної земельної ділянки. Враховуючи те, що [PERSON] померла до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію земельної ділянки (затвердження технічної документації) та видачі державного акту, до її спадкоємця [PERSON] в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації. Право власності на земельну ділянку у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача. Саме тому позивач має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за ним прав власності на цю земельну ділянку. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки площею 2,0000 га, з кадастровим номером 3221981000:04:007:0044, яка розташована на території Великокрупільської сільської ради Згурівського району Київської області (на даний час - на території Згурівської селищної ради Броварського району Київської області за межами с. Великий Крупіль), а також право на державну реєстрацію за нею прав власності на цей об`єкт нерухомого майна. За клопотанням позивача, суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачем судові витрати залишає за ним.

Outcome: approved