Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

21 листопада 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,250 га з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Новомосковською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження № 942 від 30 вересня 2002 року. За життя її тітка заповіту не лишила, вона є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті. У встановлений законом строк вона не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала разом із спадкодавцем та фактично прийняла спадщину. В липні 2017 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини. Крім того, нею виявлено наявність розбіжносте у написанні прізвища спадкодавця та власника спадкового майна - земельної ділянки, у правовстановлюючих документах, а саме у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], власником є "[PERSON]", а спадкодавцем є "[PERSON]". У зв'язку з чим, позивач просила суд: - встановити факт постійного її проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO]; - встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 06 грудня 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на земельну ділянку площею 6,250 га ні ім'я [PERSON]; - визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,250 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні позовній заяві. Представник відповідача - Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 64). У судове засідання представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не з'явився, але надав заяву про неможливість явки у судове засідання у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області (а.с. 37). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знав [PERSON] приблизно з 1984 року, з якою познайомився ближче у 2006 році та через яку познайомився із позивачем [PERSON], до якої він навідувався майже кожен день після знайомства. Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] постійно, починаючи приблизно з 2007-2008 року проживали разом до дня смерті [PERSON], однак коли саме настала її смерть він не пам'ятає, пояснив, що цей день відбувся у період з 2012-2014 років. Додав, що померлу він знав як "[PERSON]", говорили, що у неї був чоловік, однак його прізвище йому невідоме. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] - племінниця [PERSON] Зазначила, що [PERSON] відрізали верхні кінцівки, після чого позивач [PERSON] забрала її проживати до себе у с.\~Івано-Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, піклувалась про неї та доглядала її, вони вели спільне господарство до дня смерті [PERSON] та позивач [PERSON] поховала свою тітку. Додала, що їй невідомо щодо інших прізвищ [PERSON] Ухвалами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2018 року та від 22 березня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 32-33, 45-46). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO], що підтверджується засвідченою позивачем копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00017783714 від 15 березня 2017 року, оригінал якого досліджено у судовому засіданні (а.с. 11-12). Факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], із позивачем однією сім`єю на час відкриття спадщини - [INFO], підтверджується засвідченою позивачем копією довідки Виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 138 від 01 лютого 2017 року, оригінал якої досліджено у судовому засіданні, згідно якої [PERSON], [INFO] зареєстрована і проживає з 16 березня 1994 року за адресою: [ADDRESS], разом з нею проживала без реєстрації з 2011 року однією сім'єю тітка [PERSON], [INFO] по день смерті [INFO] (а.с. 16), та показаннями свідків [PERSON] і [PERSON], допитаних в судовому засіданні. Крім того, факт належності [PERSON], померлій [INFO], Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06 грудня 2002 року, виданого на ім'я [PERSON] підтверджується: довідкою Виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 661 від 13 липня 2017 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00017792205 від 17 березня 2017 року, виходячи з наступного. Так, у відповідності до наданої на запит суду копії Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06 грудня 2002 року, [PERSON], яка мешкає: [ADDRESS], на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 942 від 30 вересня 2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,250 га в межах згідно з планом, розташовану на території Новостепанівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25416 (а.с. 53). Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00017792205 від 17 березня 2017 року, оригінал якого досліджено у судовому засіданні, 21 лютого 1987 року [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO], та їй присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с. 13-15). Крім того, з належним чином засвідченої позивачем копії довідки виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 661 від 13 липня 2017 року, [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], дійсно у 2011 році у зв'язку з утратою паспорту змінила прізвище на "[PERSON]". Ці дані внесені в домову книгу № 13, ст. 311 (а.с. 19). З огляду на викладене, випливає наявність розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі про належність нерухомого майна та його паспорті, що є перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав. Таким чином, факт належності [PERSON], померлій [INFO], Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06 грудня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 942 від 30 вересня 2002 року, згідно якого земельна ділянка площею 6,250 га в межах згідно з планом, розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність [PERSON], яка мешкає: [ADDRESS], знайшов своє підтвердження в зібраних у справі доказах і вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Як зазначалось вище, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11-12). За життя [PERSON], заповіт не складала, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 129 від 30 січня 2017 року (а.с. 17), та спадкова справа після її смерті не заводилась, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н. В. № 102/01-16 від 18 квітня 2018 року, наданого на запит суду (а.с. 54). У судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 16). Установлено, що позивач [PERSON], з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON], померлої [INFO], звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н. В., однак нотаріусом відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки [PERSON] пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 28). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренкової Н. В. № 102/01-16 від 18 квітня 2018 року, наданої на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO] не заводилась (а.с. 54). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У зв'язку з тим, що судом встановлено факт постійного проживання позивача [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, матеріалами справи підтверджений факт належності на праві приватної власності [PERSON] зазначеного вище нерухомого майна - земельної ділянки площею 6,250 га, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах згідно з планом на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, позивач є спадкоємцем за законом, яка на підставі ч. 3 ст 1268 ЦК України прийняла спадщину, матеріали справи доказів наявності інших спадкоємців першої черги за законом чи спадкоємців за заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності спадкового майна після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині і за позивачем належить визнати право власності на вищезазначену земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved