Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки. Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 06 лютого 1995 року, шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку» п.п. 16, 18 іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна ПАТ «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах. № 32002100500 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, код ЄДРПОУ 19358632) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечити право ПАТ «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але виключно: отримання дублікату правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форми власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки, тощо) необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скерувати для задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» за кредитним договором № KF 49064 від 14.05.2008 року в розмірі 21657,09 доларів США, що є еквівалентом по курсу НБУ станом на 24.07.2014 року 252183,28 грн. та закріпити за ПАТ «ВіЕс Банк» права управителя, щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладання договорів оренди майна переданого в управління з третіми особами; представляти інтереси в усіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов'язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, відповідному структурному підрозділу енергозабезпечувальної установи, в органах зв'язку, водоканалу, та інших підприємствах, установах організаціях) з питань, що стосується належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо-газопосточанням, телефонним зв'язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень (в тому числі але не виключно право власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати та подавати заяви про надання витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти користуватись та розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном, а також просить: Виселити з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та стягнути з відповідачів судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши суду клопотання про розгляд справи без участі представника позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направляли. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 14 травня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON], був укладений Кредитний договір № KF 49064 (далі -Кредитний договір). У відповідності до Кредитного договору Позичальнику надавався кредит в сумі 30000 доларів США, які Позичальник зобов'язувався повертати Банку частинами відповідно до графіку платежів за кредитом. Кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 13 травня 2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором, 14 травня 2008року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки (далі по тексту - Договір іпотеки), згідно умов якого Іпотекодавцем було передано в іпотеку Банку в якості забезпечення виконань зобов'язань Позичальника перед Банком по Кредитному договору наступне майно: квартиру [ADDRESS] Згідно ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди Іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що «До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом». У п. 5.3.1 даного кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором Банк має право звернути стягнення на предмет застави (іпотеки), інше забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором. Також, згідно ст.ст. 11, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання, майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання божником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до п. 4 іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки Банк має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору. У п. 14 іпотечного договору вказано, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов цього договору Банк надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначає стислий зміст порушених іпотекодавцем зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Банку залишається без задоволення, Банк вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону України "Про іпотеку". Ст. 38 Закону України «Про Іпотеку», передбачає порядок продажу та право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Як передбачено ст.ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст. 590 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ - Позивач, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що «Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя». Згідно ст.34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до умов укладеного договору іпотеки, задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється, в тому числі, шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки третій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до процедури продажу, визначеної у ст. 38 зазначеного Закону, дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Згідно ст.39 Закону України "Про іпотеку" «У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації». Оскільки порушення Боржником своїх зобов'язань відповідно до умов Кредитного договору є преюдиційним фактом, у Позивача є право на задоволення своїх вимог за рахунок наявного забезпечення. Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку ТОВ ПАТ «ВіЕс Банк», має право, у разі не виконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Згідно із ч.6,7 ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель, має переважне право перед іншими особами на задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в іпотеку. На підставі викладеного та

Outcome: approved