Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 12 березня 2012 року між ним та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № ВL_NK00098494, за яким відповідач отримував кредит на суму 19500 ,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік , з кінцевим терміном повернення до 12.03.2015 року. В звязку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 33638 гривень 57 копійок, яка складається з наступного: 7738 гривень 38 копійок заборгованість за кредитом, 1648 гривень 38 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3510 гривень 00 копійок комісія за РО, плата за пропуск платежів - 20741 гривень 81 копійок. В судове засідання представник позивача не зявився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, надав письмову заяву, в якій просив розглянути справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, тому суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № ВL_NK00098494 від 12.03.2012 року, який укладений між ПАТ Всеукраїнський [PERSON] банком" та фізичною особою [PERSON] встановлено, що банк надає останньому кредит в розмірі 19500 (дев"ятнадцять тисяч п"ятсот гривень) гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік , щомісячною комісією 1,75 % від суми кредиту з кінцевим терміном повернення до 12.03.2015 року, а він зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути його банку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за договором кредиту та станом на 14.08.2015 року має заборгованість в сумі 33638 гривень 57 копійок, яка складається з наступного: 7738 гривень 38 копійок заборгованість за кредитом, 1648 гривень 38 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3510 гривень 00 копійок комісія за РО, плата за пропуск платежів - 20741 гривень 81 копійок, яка підлягає стягненню на косрить позивача. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги , підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 33638 гривень 57 копійок, яка складається з наступного: 7738 гривень 38 копійок заборгованість за кредитом, 1648 гривень 38 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3510 гривень 00 копійок комісія за РО, плата за пропуск платежів - 20741 гривень 81 копійок. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 р. прийнято рішення № 63 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» . Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБіБанк » призначено [PERSON]. Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України , Закону України "Про судовий збір" , в редакції, чинній на момент ухвалення рішення, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави сума судового збору у розмірі 336 гривень 38 копійок. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved