Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

У листопаді 2018 року Роздільнянська районна державна адміністрації, як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], звернулися до суду з позовом до [PERSON] в якому просили позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду, на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу, де будуть утримуватись діти, до досягнення повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] року; а після цієї дати стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] року, а після цієї дати стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] року. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.11.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.12.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивач служби у справах дітей Роздільнянської РДА в Одеській області - [PERSON], яка діяла на підставі довіреності № 3026/1/15Ї/01-37 від 03.12.2018 року (а.с.43), позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення з підстав зазначених в позові та, враховуючи вищевикладене, інтереси малолітніх дітей та висновок Роздільнянської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 01.11.2018 року, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилася, заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав, з'являлася в усі судові засідання без ознак наслідків вживання алкогольних напоїв. Суду пояснила, що вона любить своїх дітей, піклується про них та просила не позбавляти її батьківських прав. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, неповнолітнього [PERSON], 2004 року народження, свідків, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України обов'язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов'язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Суд вважає, що наявність вини батьків належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно з копією паспорта громадянки України серії [NUMBER], виданого 06.03.2000 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. ( а.с.13) Також, судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей: -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 01.11.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису № 5. ( а.с.16) Відповідно до довідки Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 02.11.2017 р. № 2460/59-25, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 9 а.с.17) -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 10.06.2016 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №231. ( а.с.18) Відповідно до довідки Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 14.06.2016 р. № 1042/04.1-27, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. ( а.с.19) -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 27.02.2018 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №76. ( а.с.14). Відповідно до довідки Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 23.10.2018р. № 2460/04.1-27, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно довідки № 284/02-15 виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 23.10.2018 року [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] до складу її сім'ї входять: [PERSON]- співмешканець, та малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.25). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.09.2018 року за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON]- її співмешканець, та малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Будинок складається з 2-х кімнат, коридору та прихожої, опалення пічне, електропостачання є, водопровід відсутній. Умови проживання незадовільні, на момент перевірки гр. [PERSON] була в нетверезому стані, зі слів односельчан [PERSON] зловживає спиртними напоями. ( а.с.26) У зв'язку з цим службою РДА був направлені листи до управління соціального захисту населення Роздільнянської райдержадміністрації щодо призупинення будь-яких виплат гр. [PERSON], [INFO] та до Роздільнянського ВП ГУНП про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. (а.с.27,28) Відповідно до характеристики за місцем проживання, наданої Новоукраїнською сільською радою Роздільнянського району Одеської області № 285/02-15 від 23.10.2018 року, [PERSON] за час проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, на її вихованні знаходяться троє малолітніх дітей, старший син [PERSON] 2004 року народження, учень Новоукраїнської НВК, школу відвідує дуже рідко, контролю з боку батьків немає, середній син [PERSON] 2016 року народження, з дня народження виховувався в дитячому будинку, але рішенням суду був повернутий до матері, молодший син [PERSON] 2018 року народження, потребує негайного медичного обстеження та оперативного лікування (пахова грижа). Вихованням мати не займається належним чином, зовсім не дбає про створення необхідних побутових умов, про здоров'я, та повноцінного розвитку дітей. Безвідповідальна, вживає спиртні напої, палить цигарки, запасів продуктів (круп, макаронів, цукру, картоплі, цибулі і т.д.) немає.( а.с.29) Згідно з характеристикою, наданою ЗОШ І-ІІІ ст. Новоукраїнської НВК на учня 8 кл. [PERSON], 2004 року народження, [PERSON] навчається в даній школі з першого класу, за роки навчання виявив себе як учень з низьким рівнем знань, часто пропускає школу буз поважних причин, батьки вихованням сина не займаються, в родині недостатність теплоти до дитини.( а.с. 30) Відповідно до листа від 23.10.2018 року Роздільнянського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо родини [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], за рішенням комісії з питань захисту прав дітей родина була взята під соціальний супровід з 25.07.2018 року з метою повернення дитини в біологічну родину за рішенням суду та затвердженого плану соціального супроводу. Під час перебування родини під соціальним супроводом фахівцями із соціальної роботи були надані послуги стосовно налагодження соціально-побутових умов проживання та виховання дітей. Суб'єктами із соціальної роботи родині було надано допомогу у відновленні соціальних виплат, сприяння в організації медичного обстеження, у зв'язку з тим, що молодша дитина потребує лікування. Під час обстеження спеціалістами із соціальної роботи встановлено, що в будинку, де проживає родина, брудно, присутній неприємний запах, в недостатній кількості дитячі речі, іграшки. Жінка постійно пиячить зі своїм співмещканцем, не займається вихованням дітей, нехтує потребами дітей. Діти часто бездоглядні, одягнені не відповідно до сезону. Мати не займається дітьми, кошти, які отримала на дітей, були використані не за призначенням, на зауваження фахівців із соціальної роботи та медичних працівників не реагувала, завдання та рекомендації фахівців не виконувала.( а.с.12). Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації від 31.10.2018 року № 768/А-2018 «Про негайне відібрання малолітніх дітей», малолітні діти: [PERSON], 29.01.2018 року та [PERSON],04.06.2016 року, були влаштовані до дитячого відділення Роздільнянської ЦРЛ. ( а.с.9- 11) Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації від 19.11.2018 року № 824/А-2018 «Про влаштування в будинок дитини" [PERSON], 04.06.2016 року був влаштований в будинок дитини на повне державне забезпечення. ( а.с.46) Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації від 19.11.2018 року № 825/А-2018 «Про влаштування в будинок дитини" [PERSON], 29.01.2018 року був влаштований в будинок дитини на повне державне забезпечення. ( а.с.47). Відповідно до відповіді наданої в.о. головногго лікаря КЗ "Роздільнянська ЦРЛ" від 23.11.2018 року, в дитяче відділення 31.10.2018 року поступили двоє дітей, які були негайно відібрані із сім'ї на основі розпорядження Роздільнянської державної адміністрації від 31.10.2018р. №768/А-2018. [PERSON] [INFO], встановлений клінічний діагноз: "Гострий обструктивний бронхіт, ДН І ст. Анемія легкого ступеня. Лівостороння пахово-мошоночна грижа. Затримання психомоторного розвитку. Дитина долучає лікування в дитячому відділенні до теперішнього часу. [PERSON], [INFO] встановлений клінічний діагноз: Мікроспорія волосяної частини голови. Синдром дефіциту уваги, гіперактивності. Затримання психомовного розвитку. Дитина 12.11.2018 р. була переведена в м. Одесу до КУ Одеська обласна дитяча шкірно - венерологічна лікарня, для лікування мікроспорії волосяної частини голови. (а.с.48) Згідно довідки наданої завідуючим притулку для дітей "Теплий дім" №506/26 від 18.12.2018 року, [PERSON], [INFO] з 13.09.2018 року перебуває в притулку для дітей "Теплий дім", за час перебування дитини в притулку мати жодного разу не відвідувала свого сина, не телефонувала, не цікавилась станом здоров'я, навчанням сина. ( а.с.49) На думку позивача для [PERSON] неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишились байдужим, адже відповідач вихованням дітей не займалась і не займається, а саме: не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, фактично не спілкується з дитиною, не дбає і не дбала про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяла і не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Отже вони вважають, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини що, згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення її батьківських прав. Крім того, згідно ч.4-5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи». Також судом встановлено, що Роздільнянською РДА, як органом опіки та піклування було проведено вивчення питання соціальної характеристики [PERSON] та було надано висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав, відносно її неповнолітніх дітей. Даний висновок обґрунтований тим, що мати не займається вихованням та забезпеченням дітей, їх життям не цікавиться. ( а.с. 6-8) Згідно до ч.1 Закону України «Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю» полягає: - соціальна робота з сім'ями - діяльність уповноважених органів, а також фахівців з соціальної роботи, яка спрямована на соціальну підтримку сімей, забезпечення їхніх прав і свобод, поліпшення якості життєдіяльності, задоволення інтересів та потреб; - соціальне обслуговування сімей - система соціальних заходів, спрямованих на сприяння, підтримку і надання послуг сім'ям, дітям та молоді з метою подолання або пом'якшення життєвих труднощів, підтримку соціального статусу та повноцінної життєдіяльності; - соціальний супровід - вид соціальної роботи, спрямованої на здійснення соціальних опіки, допомоги та патронажу соціально незахищених категорій дітей та молоді з метою подолання життєвих труднощів, збереження, підвищення їх соціального статусу. Статтею 6 ч. 3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» влаштування дитини до закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не позбавляє органи опіки та піклування за місцем походження та за місцем перебування дитини від обов'язку продовжувати діяльність щодо реалізації права цієї дитини на сімейне виховання. У Рішенні Європейського Суду від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України" (щодо відібрання дітей у сліпих батьків) зазначається, що було порушено ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на те, що органи державної влади та суди мали би звернути увагу на неодноразові спроби позивачів покращити свої матеріально-побутові умови життя (зокрема, на їхні звернення про проведення природного газу до будинку, про повернення заборгованостей із заробітної плати та інших виплат, а також на клопотання про надання допомоги у працевлаштуванні). Національний суд, натомість, взяв на віру твердження органів місцевого самоврядування про те, що [PERSON], попри надану їм фінансову та іншу допомогу, не спромоглися покращити умови свого життя. Окрім посилань на акти огляду помешкання заявників, суди не досліджували будь-які інші докази, хоча аналіз такої інформації був би доречним при встановленні того, чи місцеві органи влади дотримувались Конвенційних зобов'язань із забезпечення цілісності сім'ї та чи вони вивчили можливість застосування інших альтернатив перед тим, як відбирати дітей у заявників. Стосовно недостатнього фінансового забезпечення заявників Суд вказав, що визначення можливості надання сім'ї [PERSON] спеціальної матеріальної допомоги задля збереження цілісності цієї сім'ї є завданням, перш за все, відповідних державних органів влади та, зокрема, національних судів. Відтак Суд дійшов висновку про те, що хоча причини відібрання у заявників їхніх дітей, вказані національними органами влади, були належними, вони, однак, не були достатніми для виправдання такого серйозного втручання у сімейне життя сім'ї [PERSON], тому була порушена ст. 8 Конвенції. Таким чином, системний аналіз наведених норм закону та практики Європейського Суду свідчить про те, що соціальні органи та органи опіки та піклування, не виконали свої фактичні обов`язки щодо соціального супроводу сім`ї, яка опинилася у складних життєвих обставинах. В якості свідка в судовому засідання був допитаний Новоукраїнський сільський голова [PERSON], який суду повідомив, що у сім'ї [PERSON] на теперішній час не створені належні умови для виховання дітей, відсутні дрова та вугілля для опалення, відсутні продукти харчування на достатньому рівні. Раніше [PERSON] характеризувалася з позитивного боку, але зараз зі співмешканцем випивають, офіційно не працевлаштовані. До сільської ради на їх поведінку скарг не надходило. Після повернення їй дітей влітку 2018 року, він надавав їй довідку на отримання соціальних виплат та знає, що за ці кошти вона придбала морозильну камеру, мікрохвильову піч, планшет та інші речі для дому, тобто намагалась створити належні умови для дітей. Разом із працівниками соціальних служб восени 2018 року він відвідував її будинок, але вказані речі вже були відсутні, у будинку брудно, продуктів харчування для дітей не було. Він вважає, що дітям краще жити з матір'ю, їх можна повернути відповідачці, але у виключному випадку, якщо вона пообіцяє не пити і добре за ними дивитися. Вона ще має шанс стати доброю матір'ю та господинею у майбутньому. Свідок [PERSON], інспектор відділу ювенальної превенції сектору превенції Роздільнянського ВП суду пояснив, що влітку 2018 року, він займався пошуком зниклого [PERSON], 2004 року народження та знайшов його у м. Одесі. Хлопець повідомив, що без дозволу матері поїхав з дому до м. Одесі, заробив на будівництві 1500 грн. та витратив на свої потреби. І він хлопця повернув до дому. Сам особисто [PERSON] в нетверезому стані не бачив, але зі слів сусідів знає, що вона випиває. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона працює дитячою медичною сестрою та відвідує дітей, які щойно народилися та протягом одного року їх життя. Вона сама проживає в с.Новоукраїнка, добре знає [PERSON], відвідувала її самого меншого хлопчика [PERSON], 2018 року народження. Дитина з народження має грижу та потребує оперативного втручання, однак до цього часу операція йому не зроблена. Крім того, хлопчик погано набирав вагу, бо у матері не було свого молока, та вона годувала дитину на свій розсуд, не прислухаючись до порад медичних працівників. У нетверезому стані вона її не бачила, але під час візитів помічала, що у домі не прибрано, немає харчів, а діти брудні, не миті. Зазначила, що дітям краще жити у сім'ї та що суд має вирішити на свій розсуд питання доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Свідок [PERSON], депутат Роздільнянської районної ради Одеської області, суду повідомив, що знає [PERSON] з дитинства, бо сам мешкає в с.Новоукраїнка. Він ніколи не бачив її у нетверезому стані, а у будинок до неї ніколи не заходив, тому не знає як у неї влаштований побут і як вона опікується дітьми. Особисто до нього, як до депутата районної ради, скарг на [PERSON] не надходило. Суд, даючи аналіз показам свідків, допитаних за клопотанням представника позивача, вважає, що жоден з них не підтвердив суду, обставини викладені у позові щодосвідомого ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню дітей. Також в судовому засіданні був допитаний неповнолітній [PERSON], [INFO], який пояснив суду, що він любить свою матір і хоче жити з нею. Вона завжди доглядає за ним та братиками, пере одяг, готує їжу. Вона випиває, але дуже рідко, лише на свята та день народження. Він, не сказавши матері, сам улітку поїхав з товаришем до м.Одеси, працював там на будівництві, та на зароблені гроші відпочивав. Коли його знайшли працівники поліції, він визнав, що сам винуватий у тому, що вчинив неправильно та пообіцяв більше без дозволу матері з дому не йти. Мати ніколи нікого з дітей не ображає, не лає та не б'є. Тато один раз дав йому ляпаса за те, що він пошкодив велосипед, але більше ніколи його не бив. За час перебування його у притулку «Теплий дім» мати регулярно йому телефонує на мобільний його друга, цікавиться ним та хоче забрати його додому. Він сам хоче повернутися додому, закінчити школу, отримати професію повара або водія та у подальшому допомагати матері та молодшим братикам. Просив не позбавляти матір батьківських прав. Суд не бере до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] так, як вважає, що обставини, на яких ґрунтується висновок Роздільнянської РДА, як органу опіки та піклування не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовується матеріалами справи. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, судом не встановлено винної поведінки відповідача та свідомого ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, тому суд зазначає, що підстави, передбачені ст. 164 СК України для позбавлення [PERSON] батьківських прав, відсутні, та вирішує, що позбавлення батьківських прав буде суперечити інтересам малолітніх дітей та засадам вищезазначеної Декларації та практики Європейського Суду, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з недоведеністю позовних вимог. Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір» N 3674-VI від 8 липня 2011 року судовий збір не справляється за поданням заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/ або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судові витрати у відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed