Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

03.04.2014р. Органом опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах дитини - [PERSON], [INFO].н., заявлено позов до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON], [PERSON] (третя особа - Управління у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради ) про позбавлення батьківський прав (а.с. № 1-3). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах, згідно наказу № 019 від 26.07.2012р. Його батьки - [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Мати хлопчика часто залишала дитину з бабусею - [PERSON], сама вела розгульний спосіб життя, не працювала, зловживала алкогольними напоями, сина матеріально не забезпечувала. Наказом № 047 від 21.11.2012р. [PERSON] було знято з обліку в Управлінні - службі у справах дітей Жовтневого району у зв'язку зі зміною місця проживання. Наказом Управління - служби у справах дітей Жовтневого району № 012 від 28.02.2014р. [PERSON] вдруге взято на облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах. З'ясовано, що [PERSON] з 05.10.2013р. проживав з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батьки [PERSON] проживають окремо від сина за адресою: [ADDRESS]. Вихованням та матеріальним забезпеченням хлопчика не займаються, не цікавляться його здоров'ям. Відповідачі були повідомлені співробітниками Управління - служби у справах дітей Жовтневого району про підготовку матеріалів на позбавлення їх батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст.ст. 141, 150, 152, 164, 165 СК України, позивач просив суд вимоги задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. народження. Представник позивача та третьої особи - Голик О.І. (діє на підставі довіреності від 16.04.2014р. - а.с. № 37, 49а) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні 22.12.2014р. позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що не має підстав позбавляти її батьківських прав по відношенню до сина. Вважала, що цей спір виник по причині зіпсованих стосунків між нею та її матір,ю, яка утримує у себе онука силою. Між тим, вона не заперечувала того факту, що 05.10.2013р. залишила сина у своєї матері на деякий час, оскільки їй слід було йти по справах, а після цього випадку мати їй [PERSON] вже не віддала. Пояснила також, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], спочатку відомості про батька дитини були записані з її слів, а після реєстрації шлюбу між ними 05.10.2012р., її чоловік і був записаний батьком [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 05.07.2014р. - а.с. № 76), в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що у батьків є належні умови для виховання сина, які їм надасть мати [PERSON] - [PERSON], коли їм повернуть [PERSON]. Суд, вислухавши представника позивача та третьої особи, відповідачку [PERSON], представника відповідача [PERSON] - [PERSON], допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] в липні 2012р. був взятий на облік Управлінням у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах, згідно наказу Управління № 019 від 26.07.2012р. (а.с. № 4). Як вбачається з даного наказу, дитину поставлено на облік у зв'язку із тим, що мати - [PERSON], [INFO]., яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зловживає спиртними напоями, схильна до бродяжництва, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вихованням [PERSON] займається бабуся - [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], виданого повторно 05.06.2013р., батьками його є [PERSON] та [PERSON] (а.с. № 8), між якими 05.10.2012р. було зареєстровано шлюб, що видно зі свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с. № 9), тобто після спливу 9 місяців після народження [PERSON]. Його батьки - [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Мати хлопчика часто залишала дитину з бабусею - [PERSON], сама вела розгульний спосіб життя, не працювала, сина матеріально не забезпечувала. [PERSON], [INFO].народження фактично проживав з бабусею [PERSON], [INFO]., за адресою: [ADDRESS]. За відомостями Управління - служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, які містяться, зокрема, у висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав від 03.04.2014р. № 5-38-68 (а.с. № 18 - 20), вказано, що 11.07.2012р. з метою контролю за цільовим використанням бюджетних коштів, спрямованих на надання державної соціальної допомоги сім'ям з дітьми та створення належних умов для повноцінного утримання та виховання дітей співробітниками УПСЗН Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради здійснено вихід за адресою проживання малолітнього [PERSON]: [ADDRESS]. Виявлено, що [PERSON] покинула дитину, хлопчика доглядає бабуся [PERSON] В результаті перевірки вирішено припинити виплати державних соціальних допомог малозабезпеченій сім'ї [PERSON], зокрема, допомог при народженні дитини, на дітей одиноким матерям, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахування доходів. Співробітниками кримінальної міліції у справах дітей Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] розшукано та проведено з нею профілактичну роботу, роз'яснено положення ст. 184 КУпАП. В серпні 2012р. виплати було поновлено на підставі заяви самої [PERSON] Складено акт обстеження, в якому зафіксовано, що вона проживає з сином [PERSON] на території Жовтневого району м. Дніпропетровська за адресою: [ADDRESS]. 10.09.2012р. до Управління - служби у справах дітей та кримінальної міліції у справах дітей надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що [PERSON] зникла разом з онуком [PERSON]. Спільними зусиллями Управління - служби у справах дітей та кримінальної міліції у справах дітей було з'ясоване її з сином місце перебування, а саме: [ADDRESS]. Як з'ясувалося, за вказаною адресою [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до свого чоловіка [PERSON] (який до речі, не є біологічним батьком [PERSON]). На час виїзду працівників служби [PERSON] та [PERSON] перебували в тверезому стані, у будинку було прибрано, для малолітнього [PERSON] мався одяг, продукти харчування, засоби гігієни, місце для сну та відпочинку. 17.09.2012р. з метою контролю належного виховання [PERSON], співробітниками Управління - служби у справах дітей було здійснено повторний виїзд за цією ж адресою, в ході якого з'ясовано, що малолітнього [PERSON] забрала бабуся, а [PERSON] перебуває у лікарні з ножовим пораненням, яке їй наніс [PERSON] За даним фактом [PERSON] зверталася із заявою до Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, але згодом забрала заяву (а.с. № 15). 27.09.2012р. [PERSON] на підставі акту про покинуту дитину влаштовано до КЗ "Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 5" Дніпропетровської обласної ради". 01.10.2012р. співробітниками Управління - служби у справах дітей розшукано [PERSON], відібрано пояснення, попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків. 02.10.2012р. у зв'язку із тим, що [PERSON] визнав батьківство відносно [PERSON], Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області здійснено відповідний актовий запис про народження № 213 від 21.02.2012р. відносно [PERSON] - внесені відомості про батька на підставі ст. 126 СК України, за спільною заявою батьків про визнання батьківства (а.с. № 21). 05.10.2012р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с. № 9). В жовтні 2012р. [PERSON] повернуто батькам. Сім'я [PERSON] стала проживати за адресою: [ADDRESS]. 23.10.2012р. Управлінням - службою у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради було направлено листа до Управління - служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради щодо взяття сім'ї [PERSON] під контроль та вирішення питання щодо взяття дитини [PERSON] на облік. Наказом № 047 від 21.11.2012р. [PERSON] було знято з обліку в Управлінні - службі у справах дітей Жовтневого району у зв'язку зі зміною місця проживання. 25.02.2014р. до Управління - служби у справах дітей Жовтневого району надійшов лист від КЗ "Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 5" Дніпропетровської обласної ради", в якому зазначено, що 23.02.2014р. [PERSON] поступив до лікарні з діагнозом: гостра респіраторна вірусна інфекція, гепертермічний синдром. Дитина була доставлена у лікарню каретою швидкої допомоги у супроводі бабусі [PERSON] (а.с. № 17). Як видно з актів обстеження умов проживання дитини, яка опинилася у складних життєвих обставинах від 13.03.2014р. та від 06.06.2014р., пояснень бабусі [PERSON] - [PERSON] від 27.02.2014р. та від 06.06.2014р. (а.с. № 10, 11, 54) [PERSON] з 05.10.2013р. знову постійно проживає з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батьки [PERSON] проживають окремо від сина за адресою: [ADDRESS]. Вихованням та матеріальним забезпеченням хлопчика не займаються, не цікавляться його здоров'ям. Вихованням займається бабуся [PERSON] Онук знаходиться повністю на її утриманні, здоровий, доглянутий. У квартирі створені необхідні умови для проживання та виховання онука. Згідно пояснень [PERSON] від 19.03.2014р., наданих начальнику Управління - служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради (а.с. № 51), вона 20.12.2013р. покинула своє місце прописки, де мешкала ([ADDRESS]) та поїхала до чоловіка - [PERSON] з метою налагодити відносини. Син [PERSON] залишився жити у бабусі [PERSON], оскільки житлові умови та матеріальне забезпечення не були відповідними. За весь час матеріально сину не допомагала. Наразі ніде не працює, алкоголь та наркотики не вживає. Вказала, що з нею неодноразово проводили профілактичні співбесіди з приводу виховання дитини, але даремно. Попереджена про підготовку позову про позбавлення батьківських прав. Як видно із відповіді Управління - служби у справах дітей Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.03.2014р. № 16/05-27 (а.с. № 63) на запит Управління - служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 28.02.2014р. повідомлено, що спеціалістами УССД було здійснено вихід за адресою проживання батьків дитини [PERSON] і [PERSON] ([ADDRESS]). Мати дитини - [PERSON] їм пояснила, що вона з чоловіком тимчасово передали на виховання свого малолітнього сина [PERSON] на виховання бабусі [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], на той час, поки буде вирішено питання щодо підключення газопостачання до домоволодіння, де вони на даний момент проживають. Газ відключено у зв'язку із заборгованістю. Пояснила, що вони планують продати це домоволодіння та придбати квартиру, куди переїдуть разом з сином. З матір'ю дитини проведено профілактично - роз'яснювальну бесіду щодо належного виконання нею своїх батьківських обов'язків, взято пояснення та повідомлено про запрошення батьків 19.03.2014р. на засідання комісії з питань захисту прав дитини з питання позбавлення батьківських прав (а.с. № 63). Спеціалістами УССД складено акт обстеження житлово-побутових умов родини від 18.03.2014р. (а.с. № 64), згідно із яким будинок складається 4-х кімнат в одноповерховому будинку. Є меблі, побутова техніка. Туалет надворі. Водопостачання та газопостачання відключені у зв'язку із заборгованістю. Умови проживання та санітарний стан здебільшого задовільні. Для дитини є місце для відпочинку. Як видно із пояснень [PERSON], наданих начальнику Управління - служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради 11.04.2014р. (а.с. № 58), що після проведення з донькою роботи працівниками служби 19.03.2014р. на засіданні комісії з питань захисту прав дітей, остання жодного разу не телефонувала та не приходила до сина, як і її чоловік [PERSON] Матеріально дитині не допомагають, вихованням не займаються, речі та предмети гігієни не купують. Роз'яснення комісії з приводу виховання дитини виявилися даремними. Як видно з довідки КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 311» та характеристик на [PERSON], [PERSON] з 30.01.2014р. відвідує даний заклад. Мешкає з бабусею [PERSON], яка займалася його влаштуванням в дитячий садок. Вона приводить його та забирає. Хлопчик охайний та доглянутий (а.с. № 60, 61, 62). Остання довідка дошкільного закладу датована 18.12.2014р. (а.с. № 141). Згідно довідки дільничного педіатра від 10.09.2014р., батьки [PERSON] з жовтня 2013р. у медичному закладі не з'являлися. На профілактичні та лікувальні заходи дитину приводить тільки бабуся [PERSON] (а.с. № 66). Остання довідка лікарняного закладу датована 19.12.2014р. (а.с. № 142). Наказом Управління - служби у справах дітей Жовтневого району № 012 від 28.02.2014р. [PERSON] знову взято на облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с. № 5). Відповідачі повідомлені співробітниками Управління - служби у справах дітей Жовтневого району про підготовку матеріалів на позбавлення їх батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні 10.12.2014р. свідок [PERSON] (бабуся), дійсно онук [PERSON] з 05.10. 2013р. постійно проживає з нею за адресою: [ADDRESS]. Її донька - мати [PERSON] - проживає окремо від сина зі своїм чоловіком за адресою: [ADDRESS]. Вихованням та матеріальним забезпеченням хлопчика не займаються, не цікавляться його здоров'ям. [PERSON] знаходиться повністю на її утриманні. Донька веде асоціальний спосіб життя, не працює, на себе особисто витрачає кошти, які їй виплачує держава на дитину, у зв,язку з чим виплати свого часу припинялися та потім за заявою [PERSON] відновлялися. Також, свідок пояснила, що донька не одноразово залишала дитину з нею, навіть залишаючи коляску перед дверима квартири, і направляла їй SMS-повідомлення на телефон, щоб вона забрала дитину біля дверей. Був випадок, коли 16.09.2012р. о 4-й ранку за телефоним дзвінком доньки, вона знайшла її з ножовим пораненням біла р. Дніпро, після чого та була госпіталізована та прооперована. Як з,ясувалося пізніше, ножове поранення їй наніс тодішній співмешканець [PERSON], з яким вона пізніше зареєструвала шлюб. На її думку, на реєстрації шлюбу 05.10.2012р. між донькою та [PERSON] наполягла свекруха - [PERSON], щоб була потім можливість закрити кримінальну справу відносно її сина (а.с. № 9, 15, 127-128, 129-131). Допитаний в судовому засіданні 22.12.2014р. свідок [PERSON], який проживає по сусідству в [ADDRESS], повідомив, що останній раз бачив [PERSON] (яка навчалася в одній школі з його дружиною), біля дома № 126 десь півтора року назад, а до цього бачив її неодноразово з пляшкою пива. Наразі, вихованням та утриманням [PERSON] займається тільки бабуся, вона гуляє з онуком, водить його до дитячого садка. Вони з дружиною часто бачать їх у дворі разом, бо сами мають дитину такого віку (а.с. № 144-145, 146-149). Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як убачається із матеріалів справи малолітній [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні - службі у справах дітей Жовтневого району вдруге з лютого 2014р., як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. До цього перебував там на обліку з липня 2012р. по жовтень 2012р. Отже, наданою батькам можливістю зайнятися вихованням дитини, піклуватися про неї та матеріально забезпечувати, вони не скористалися. Тому дитина через півтора року знов потрапила на облік, як така, що перебуває у складних життєвих умовах. З матеріалів справи та пояснень свідків судом не встановлено жодних намагань обох батьків виховувати дитину та матеріально забезпечувати. Суду не надано доказів того, що батьки докладають зусиль до того, щоб малолітній [PERSON] був забезпечений батьківською турботою та відповідними життєвими умовами. Суд не приймає до уваги письмові заяви сусідів [PERSON] та [PERSON] від 27.03.2014р., характеристку на [PERSON] та [PERSON], підписану сусідкою [PERSON] та завірену представником відповідача [PERSON] (а.с. № 136, 138, 139), долучені до матеріалів справи за клопотанням відповідачки, оскільки ці особи, не були допитані в судовому засіданні як свідки, навіть після роз,яснення головуючого про необхідність подачі відповідного клопотання про забезпечення доказів. Суд критично ставиться до наданих представником відповідача фотокопій будинку, які на його думку свідчать про створення належних умов для проживання дитини (а.с. № 114-126). Оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, суд доходить висновку, що наявність самого по собі житла у батьків [PERSON], не є достатньо єдиною умовою забезпечення виконання батьківських обов'язків, зокрема по вихованню дитини, забезпеченню її фізичного і духовного розвитку, навчання, харчування, медичного догляду, лікування тощо. Жодні інші докази, які б свідчили про намір батьків виконувати батьківські обов'язки відсутні. Клопотання про допит в якості свідка матері [PERSON] - [PERSON] (яка є власницею будинка [ADDRESS]) сторона відповідачів не заявила попри роз,яснення головуючого під час судового розгляду справи. Відповідачі зараз проживають за адресою: [ADDRESS]. Цей будинок належить на праві власності - [PERSON] - матері [PERSON] (а.с. № 107-113). Суд критично оцінює інформацію про те, що у відповідачів є житло і подружжю є де виховувати дитину, оскільки з 05.10.2013р. (коли [PERSON] залишила сина у [PERSON].) вони не намагалися жодного разу забрати [PERSON] до себе на виховання. Також, суд не може положити в основу рішення суду про відмову у позові фотокопії, на яких зображена [PERSON] із сином, оскільки вона власноруч зазначила, що датою здійснення фотознімка є 21.07.2013р., а як встановлено судом відповідачка останній раз залишила сина зі своєю матір,ю 05.10.2013р. З цих же підстав, суд не приймає до уваги долучений до матеріалів справи висновок про стан здоров,я [PERSON], оскільки він датований 26.03.2013р. (а.с. № 140). Крім того, відповідачка під час пояснень в суді 22.12.2014р. не заперечувала той факт, що син її весною 2014р. взагалі не впізнав, коли вони зустрілися на засіданні комісії. На цей факт посилалася в судовому засіданні і представник позивача та третьої особи та підтвердила свідок [PERSON] Отже, судом встановлено, що обов'язки, які повинні виконувати батьки дитини, з 05.10.2013р., тобто більше одного року, фактично виконує бабуся [PERSON] - [PERSON] Посилання відповідачки [PERSON] відносно того, що це [PERSON] (її мати) навмисно утримує біля себе свого онука заради отримання в майбутньому виплат опікуну, утримує у себе її паспорт та інші важливі для неї документи, ніякими доказами не підтверджуються. На запитання головуючого в судовому засіданні 22.12.2014р., чому [PERSON] не зверталася до органів внутрішніх справ з заявою про начібто незаконне утримання дитини бабусею, та з заявою про відновлення свого паспорту, відповідачка відповіді не надала. Вищевказане свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов'язків свідомо не виконують, вихованням дитини не займаються, не піклуються про фізичний стан і духовний розвиток сина, не готують його до самостійного життя, матеріально не забезпечують. Факт свідомого нехтування відповідачкою [PERSON] своїх обов'язків підтверджено її поясненнями про те, що вона 05.10.2013р. залишила [PERSON] жити у бабусі [PERSON] Поки жила з чоловіком за іншою адресою, жодного разу матеріально сину не допомагала. Факт передачі відповідачкою матері 3000грн., на який посилається [PERSON], ніякими доказами не підтверджується. А [PERSON], допитана як свідок та приведена до присяги 10.12.2014р., цей факт спростовувала, напроти, стверджувала, що донька всі кошти, які їй виплачувала держава витрачала на себе, у зв,язку з чим, їй було припинено ці виплати. Факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується також і тим, що [PERSON] двічі протягом одного року притягувалася до адміністративної відповідальності по ст. 184 КУпАП: 25.03.2013р. у вигляді попередження та 19.03.2014р. у вигляді штрафу 51грн. (а.с. № 15, 143). Поза увагою не може залишитися і той факт, що відповідачка [PERSON] 22.12.2012р. суду повідомила, що [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], він записан його батьком формально на підставі відповідної заяви про визнання батьківства тільки у зв,язку з реєстрацією між ним шлюбу 05.10.2012р. (а.с. № 9). Доказів того, що [PERSON] у порівнянні з [PERSON] сумлінно виконує свої батьківські обов,язки по відношенню до [PERSON], суду ні відповідачка, ні представник відповідача не надали. Як негативну оцінку поведінки та асоціального спосібу життя громадян [PERSON] та [PERSON], суд сприймає і дані, які містить відповідь ГУМВС України в Дніпропетровській області від 14.03.2014р. про кількість зареєсстрованих заяв до ЖРЗПЗ , ЄРДР по відношенню до обох відповідачів (а.с. № 15). Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. народження. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивач за законом був звільнений від оплати судових витрат при подачі позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 243грн.60коп. (в рівних частинах - по 121 грн.80коп. з кожного). На підставі викладеного,

Outcome: approved