Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач 28.12.2018 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що його мати [PERSON], [INFO] з 1930 року була членом колгоспу «Восход» села Ницаха Тростянецького району Сумської області та все своє трудове життя працювала в цьому колгоспі до квітня 1970 року. У квітні 1970 року мати позивача стала пенсіонеркою за віком. У зв'язку з чим була звільнена з роботи у колгоспі «Восход», але продовжувала працювати в цьому колгоспі на різних роботах, зокрема на підмінах в полі, на фермі, в городній бригаді, та інших. Після виходу на пенсію і до смерті [PERSON] залишалась членом колгоспу «Восход», який рішенням зборів членів колгоспу «Восход» від 07.11.1992 року, протокол №1 реорганізовано в КСП «Восход». [INFO] [PERSON] померла в с.Ницаха Тростянецького району Сумської області. За життя, [PERSON] склала заповіт від 28.09.1995 року, яким заповіла все своє майно йому (позивачу). Інших спадкоємців у [PERSON] не було. Позивач пояснює, що його мати за час свого життя і до смерті, через похилий вік та незадовільний стан здоров'я невистигла перевірити себе у списках на розпаювання земель, наполягати на включенні себе до тих списків та отримати земельний сертифікат на право на земельну частку (пай), здійснити державну реєстрацію свого права на земельну ділянку та одержати державний акт на право власності на земельну ділянку. Розпаювання земель КСП «Восход» включало в себе складання списків на розпаювання списків та реєстрацію Державного акту на право колективної власності на землю членів КСП «Восход». Розпаювання відбулося згідно Державного акту [NUMBER] на право колективної власності членів КСП «Восход» на землю, зареєстрованого 31.07.1995 року за №10, влітку 1995 року, до дня смерті матері позивача. Позивач вважає, що його мати [PERSON] перебуваючи членом КСП «Восход» до кінця свого життя мала право на внесення її до списку на розпаювання земель та на отримання сертифікату про право на земельну частку (пай). Посилаючись на указані обставини позивач просив суд: визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування права матері [PERSON], члена КСП "Восход", померлої [INFO], у розмірі 3,3651 умовних кадастрових гектарів, який був визначений під час розпаювання земель КСП "Восход" Тростянецького району згідно Державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER], зареєстрованого за № 10 в Книзі записів державних актів на право власності на землю 31.07.1995. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та вказав, що визнає заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог (а.с.50). Представник третьої особи Ницахської сільської ради Тростянецького району у судове засідання не з'явився. Від сільської ради надійшла заява, про розгляд справи без участі її представника. Згідно з вказаною заявою сільська рада не заперечує проти задоволення позову (а.с.51). Представник третьої особи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Восход" у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце судового засідання. Ухвалою суду від 27.12.2018 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] у с.Ницаха Тростянецького району Сумської області (а.с.13,14). Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР, чинної на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до заповіту посвідченого Ницахською сільською радою Тростянецького району Сумської області від 28.09.1995 року, зареєстровано в реєстрі за №12 [PERSON] заповіла все своє майно позивачу (а.с.15). Крім того, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 05.04.2000 року посвідченого тимчасово виконуючим обов'язки завідуючого Тростянецькою державною нотаріальною конторою [PERSON] позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.16,17). Отже, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] та спадщину прийняв у відповідності до ст. 548, 549 ЦК УРСР. Батько позивача помер раніше від матері. Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. За життя, починаючи з 1930 року [PERSON] була членом колгоспу «Восход», що знаходився у с.Ницаха Тростянецького району Сумської області та все своє трудове життя працювала у цьому колгоспі. У зв'язку з виходом на пенсію за віком вона була звільнена із роботи у колгоспі «Восход» у грудні 1970 року (а.с.19). Але і після виходу на пенсію до кінця свого життя мати позивача залишалась членом колгоспу «Восход», який був рішеннями зборів реорганізований у: КСП «Восход» (рішення зборів від 07.11.1992, протоколу №1); АТЗТ «Восход» (рішення зборів від 28.02.1996, протокол №1); КСП «Восход» (рішення зборів від 30.12.1998, протокол №1); СТОВ Агрофірма «Восход» (рішення зборів від 06.03.2000, протокол №1), і є правонаступником колгоспу «Восход» (а.с.20). Членство [PERSON] у колгоспі «Восход» підтверджується копією трудової книжки колгоспника на ім'я [PERSON], протоколом №1 від 06.02.1970 року, архівним витягом з протоколу №4 засідання правління колгоспу «Восход» від 18.02.1970 року (а.с.22,23,26). Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України п. 24 від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Як вбачається з інформації відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 12.09.2018, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Тростянецькою РДА членам САПТЗТ «Восход» факту реєстрації сертифікату на ім'я [PERSON] не встановлено. Факту реєстрації державного акту на право приватної власності на землю також не встановлено. Крім цього, середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах на одного члена колишнього САПТЗТ «Восход» Тростянецького району Сумської області становив 3,3651 умовних кадастрових гектарів. Сертифікати на право на земельну частку (пай) членам САПТЗТ «Восход» Тростянецького району Сумської області видані на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації від 11.02.1997 року №66. Також, як вбачається із зазначеного листа на даний час на території ради є в наявності земельні ділянки резервного фонду (перебувають в умовах оренди), що передбачені для передачі у власність громадянам, які були помилково пропущені при паюванні господарства (а.с.28). Крім того, згідно з довідкою Ницахської сільської ради Тростянецького району Сумської області №291-02-14 від 21.09.2018 встановлено, що на території Ницахської сільської ради є в наявності земельні ділянки резервного фонду, які перебувають в користуванні на умовах оренди (а.с.30). Відповідно до ст.5 Земельного кодексу України (у редакції станом на 22.06.1993, тобто у редакції закону на час виникнення спірних правовідносин) земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Статтею 23 ЗК України (у редакції станом на 22.06.1993) встановлено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими районним Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до п.2 ч.1 ст.48 ЗК України (у редакції станом на 22.06.1993) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування громадянам, радгоспам, колективним та іншим сільськогосподарським підприємствам і організаціям - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п.2,5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10.11.1994 №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Відповідно до п.11 Постанови Пленуму верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), або помилково не був включений (безпідставно виключений до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю, відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про порядок застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 судам потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.25 ЗК України, при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Отже, судом установлено, що [PERSON] на час паювання земельних часток (паїв) - а саме видачі державного акту про право власності на землю та складання списку громадян - членів САПТЗТ «Восход» (правонаступник після КСП "Восход") була пенсіонером вказаного сільськогосподарського підприємства, однак помилково не була внесена до списку громадян - членів КСП, які були затверджені відповідно до Державного акту про право колективної власності на землю, але невнесення її до вищезазначеного списку не могло її позбавити права на земельну частку (пай). Розпаювання земель КСП «Восход», яке включає у себе складання списків членів КСП на розпаювання та реєстрацію Державного акту на право колективної власності КСП «Восход» відбулося до дня смерті [PERSON], тому вона мала беззаперечне законне право на внесення її до списків на розпаювання земель та на отримання земельного сертифікату. У зв'язку із цим спадкоємець [PERSON] має право на спадкове майно та спадкові права, які за життя належали спадкодавиці - його матері [PERSON] Крім того, судом установлено, що на території Ницахської сільської ради наявні землі запасу державної форми власності, тому у разі, коли вся земля, передана КСП «Восход» (наразі - СТОВ «Агрофірма «Восход»), на підставі державного акта, вже розпайована (розділена рівними частками відповідно до кількості членів колективу), тому землі резервного фонду можуть передаватись у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян-членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП (роз'яснення Державного комітету України по земельних ресурсах у листі від 22.08.2001 за N 14-17-2-П1580/4251). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у порядку спадкування права його матері [PERSON], як колишнього члена КСП «Восход», яка померла [INFO], у розмірі 3,3651 умовних кадастрових гектарів, яка була визначена під час розпаювання земель КСП «Восход» Тростянецького району Сумської області, згідно Державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER], зареєстрованого за №10 у Книзі записів державних актів на право власності на землю 31.07.1995. При цьому суд вважає поважними зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, а саме те, що позивач не знав і не міг знати про порушення свого права на земельну частку (пай), так як його мати [PERSON], не залишила після смерті ніяких документів, що стосуються її права на земельну частку (пай). За цих обставин пропущений позивачем строк для звернення до суду із даним позовом підлягає поновленню. На підставі викладеного та

Outcome: approved