Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди та компенсації за витрати понесені на поховання. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10.03.2015 року на 584 км + 410м автодороги Київ-Чоп у с.Розвадів, Миколаївського району Львівської області водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись ним у напрямку до м.Київ, здійснив наїзд на [PERSON], який від отриманих травм загинув на місці події. 29.04.2015 року ст.слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України [PERSON] винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв"язку з відсутністю у діяннях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія. на момент дорожньо-транспортної пригоди від 10.03.2015 року була застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю "Гарантія". 16.06.2015 року ТОВ "Відшкодування" в особі генерального директора [PERSON] в інтересах [PERSON] до СТзДВ "Гарантія" надіслано заяву про виплату страхового відшкодування заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди дружині загиблого [PERSON] Однак жодної відповіді по даній заяві від відповідача не надійшло. Смертю чоловіка - [PERSON], їй позивачу спричинено матеріальну шкоду, яка складається із витрат на організацію поховання та виготовлення надгробного пам"ятника. Крім того, їй також спричинено моральну шкоду, яка складається з душевних страждань з приводу смерті чоловіка, порушені її нормальні життєві зв'язки, втрата близької людини призвела до психологічних та емоційних страждань. Тому просить стягнути з відповідача 14616 грн. витрат за поховання та 14616 грн. моральної шкоди. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з"явились, подавши при цьому заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять суд позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив, заперечення на позов не подав. Тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. 10.03.2015 року на 584 км + 410м автодороги Київ-Чоп у с.Розвадів, Миколаївського району Львівської області водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись ним у напрямку до м.Київ, здійснив наїзд на [PERSON], який від отриманих травм загинув на місці події. 29.04.2015 року ст.слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України [PERSON] винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв"язку з відсутністю у діяннях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Статтею 1187 Цивільного кодексу України закріплено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно п. 27.4. ст. 27 Закону, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Позивачкою належним чином підтверджені витрати на поховання, які складаються з придбання ритуальних приналежностей та встановлення надгробного пам"ятника. Згідно поштового відправлення ТзОВ "Відшкодування" звернулось до страховика - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», що підтверджується копією Повідомлення про настання події, проте у матеріалах справи відсутні будь-які документи або інші докази щодо здійснення страховиком страхової виплати, а так само і звернення позивачки до страховика, з метою отримання страхової виплати. У відповідності до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ст. 23 ЦК України відшкодування моральної шкоди, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість , продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. А п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи наведене та вимоги п.п. 3, 5, 9 постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. №4, розмір грошового відшкодування моральної шкоди слід визначити в розмірі 14616,00 грн.. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved