Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що будинок [ADDRESS] належить до житлового фонду Бориславської міської ради та знаходиться на балансі ДКП "ЖЕК №1". Квартира [ADDRESS] яка складається із двох кімнат і кухні загальною площею 48.2 кв.м. передана у власність [PERSON] відповідно до Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" та на підставі договору купівлі-продажу р. №2466 від 04.12.2000 року. Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків гуртожитків (затверджені постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992р. „Про механізм впровадження Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" в редакції від 14.01.2009р.) - власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 33 Положення про порядок передачі квартири у власність громадян та ст. 13 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" розмір витрат власників квартир багатоквартирних будинків, що приватизували квартири згідно з Законом, на утримання будинку і прибудинкової території не повинен перевищувати розміру квартирної плати, яку вони сплачували щомісячно будучи наймачами. Оскільки, власник [ADDRESS] не сплачував плату за обслуговування будинку та прибудинкової території із січня 2011 року, тому відповідно заборгованість за цими платежами станом на 01.09.2013р. складає 1744.20 грн. 05 листопада 2012 року ДКП "ЖЕК №1" звертався до Бориславського міського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг і 26 грудня 2012 року Бориславським міським судом було видано такий судовий наказ однак, 13 серпня 2013 року ухвалою Бориславського міського суду було скасовано даний судовий наказ відповідно до п.1 ст. 105 ЦПК України. Незважаючи на неодноразові нагадування борг відповідачем не сплачено. Крім того, відповідачем не було використано право на реструктуризацію заборгованості по квартирній платі відповідно до Закону „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" №554-ІУ від 20.02.2003 року. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 24 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" ДКП „ЖЕК №1" як балансоутримувач будинку, в якому проживає Відповідач, має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг (утримання будинку та прибудинкової території) або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі, а тому просить постановити рішення яким стягнути з відповідача в користь ДКП «ЖЕК № 1» м. Борислава заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1744 грн. 20 коп. та оплачені по справі судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Гвоздецький М.М. позов підтримав та дав суду пояснення аналогічні її змісту. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали. При цьому представник відповідача пояснив, що відповідач по справі - його мати [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] не шляхом приватизації державного житлового фонду, а в результаті договору купівлі-продажу квартири у фізичної особи, якій плата за обслуговування будинку та прибудинкової території не нараховувалася і лише з січня 2011р. в адресу матері стали надходити квитанції позивача з призначенням «утримання житла, квартплата», які особисто її не стосувалися, так як в цих квитанціях відомості про платника були відсутні. Заперечуючи проти судового наказу Бориславського міського суду Львівської області від 26 грудня 2012 року, яким з його матері [PERSON] стягнуто на користь ДКП «ЖЕК № 1» м. Борислава 1105,32 грн. заборгованості по оплаті за обслуговування будинку та прибудинкової території, а також 111,80 грн. оплаченого стягувачем судового збору, мати вказувала на те, що між нею та стягувачем жодних договірних відносин не існує, з пропозицією щодо укладення договору на надання житлово-комунальних послуг стягувач до мене ніколи не звертався, як і не надсилав ніколи особисто на моє ім'я жодних письмових вимог (розрахунків) щодо оплати даних послуг, при цьому, з пропозицією укласти договір на надання житлово-комунальні послуг позивач до неї так і не звертався, проекту договору на надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території - не надсилав. Вважає, що нарахування його матері відповідачу [PERSON] позивачем з січня 2011р. в односторонньому порядку плати за утримання будинку та прибудинкової території є незаконнім і порушує її цивільні права, оскільки відповідно ч. 1 ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а згідно з ч. 1 ст. 16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Оскільки такий договір між відповідачем та позивачем не укладався то, відповідно жодних зобов»язань [PERSON] перед ДКП «ЖЕК № 1» м. Борислава не несе, а тому вважає даний позов безпідставним та просить в ньому відмовити. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником та проживає в [ADDRESS], який належить до житлового фонду Бориславської міської ради та знаходиться на балансі ДКП "ЖЕК №1" м. Борислава. З наявного в матеріалах справи розрахунку в період з 01.01.2011р. по 01.08.2013р. у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1774 грн. 20 коп. ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» встановлено, що балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Оскільки квартира, в якій зареєстрований відповідач, належить до приватної власності, то він зобов'язаний вносити плату за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У склад послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій входить прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкових територій, санітарно - технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо ( п. 2 ч.І ст. 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги»). В судовому засіданні встановлено, що позивач надає позивачу такі послуги, і таким чином, послуги, які надаються позивачем, відповідно ст. 13 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" належать до житлово- комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з управління будинком, а правовідносини, що виникли між сторонами у справі - правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та при будинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд і при будинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Статтями 20, 21 Закону України " Про житлово- комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово- комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово- комунальних послуг, підготовленого на основі Типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки , встановлені договором або законом ( п.п. 1, 5 ст. 20 Закону), а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про житлово- комунальні послуги. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністів України № 572 від 08.10.1992 р. в редакції постанови КМ України від 24.01.2006 р.№ 45. Таким чином власник квартири зобов'язаний укласти договір про надання житлово- комунальних послуг та оплачувати їх. Судом встановлено, що такий договір між позивачем та відповідачем не укладався, що і становить основну підставу для невизнання відповідачем позову. Однак, обов»язок споживача житлово-комунальних послуг власника житла, якому такі послуги були надані ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, при цьому відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Така правова позиція висловлена в ухвалі ВСУ від 08.04.2009 р. у справі за позовом Житлово-експлуатаційного ремонтно-будівельного управління ТОВ " Рівненський МЖК" до Особи №1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином жодних підстав для відмови в даному позові суд не вбачає та приходить до висновку про необхідність його задоволення.

Outcome: approved