Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

12.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.10.2012 р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання доньки. Донька проживає з нею, та знаходиться на її повному утриманні, на підставі чого просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 700 грн. щомісяця. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі. Судом встановлено, що 19 жовтня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис за № 1414, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим 19.10.2012р. (а.с. 3). Від шлюбу народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 17 квітня 2013р. (а.с. 4). Малолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Ці обставини визнані сторонами та не потребують доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що малолітня дитина - [PERSON], [INFO], є донькою відповідача та постійно проживає з позивачкою, відповідач не працює та не має постійного доходу, то позивачка має право на отримання аліментів в твердій грошовій сумі в силу ст.ст. 180, 181, 184 СК України. При визначенні розміру аліментів суд керується наступним. Відповідно до ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема дітей віком до 6 років. Згідно ст. 3 Закону України "Про прожитковий мінімум", набір продуктів харчування та набір непродовольчих товарів визначаються в натуральних показниках, набір послуг - у нормативах споживання не рідше одного разу на п'ять років. Набір продуктів харчування формується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, з використанням нормативів фізіологічної потреби організму людини в продуктах харчування виходячи з їх хімічного складу та енергетичної цінності, з урахуванням рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров'я. Основними принципами формування набору продуктів харчування є, зокрема, забезпечення дитини віком від 6 до 18 років додатковим харчуванням для активного соціального та фізичного розвитку. Набір непродовольчих товарів формується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, з використанням нормативів забезпечення засобами гігієни, медикаментозними засобами, засобами захисту організму людини від впливу навколишнього середовища, а також засобами для влаштування побуту. Основними принципами формування набору непродовольчих товарів є: забезпечення збереження здоров'я та підтримання життєдіяльності організму людини; урахування особливостей потреб осіб, які відносяться до різних соціальних і демографічних груп населення; урахування культурно-побутових потреб особистості. До набору послуг включаються житлово-комунальні, транспортні, побутові послуги, послуги зв'язку, закладів культури, освіти, охорони здоров'я та інші. Із аналізу вищезазначених норм убачається, що встановлений відповідним державним органом прожитковий мінімум це офіційний показник в грошовому виразі, який достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини та мінімального забезпечення його основних потреб. Отже, загальна сума на утримання дитини не повинна бути меншою встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки менша сума не забезпечить відповідного харчування для активного соціального та фізичного розвитку дитини, збереження її здоров'я та підтримання життєдіяльності організму, отримання послуг освіти, охорони здоров'я та інш. Відповідно до ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2016 року для дитини віком до 6 років у розмірі 1167 грн. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, розмір прожиткового мінімуму на 2016 рік для дитини відповідного віку, рівність обов'язків обох батьків по утриманню дитини, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, відсутність у відповідача доказів щодо наявності у нього хвороб, які б перешкоджали працевлаштуванню, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у сумі 700 грн., що майже дорівнює половині прожиткового мінімуму. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна гривна) грн. 20 коп.

Outcome: approved