Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO] та є бабкою [PERSON], [INFO]; визнати за [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її бабка [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS], що належало їй на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2007 року. Після смерті спадкодавця, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із заявою про відмову від спадщини на користь позивача [PERSON] Однак при зверненні позивача до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини між позивачем та спадкодавцем. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Треті особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сином [PERSON], який був братом [PERSON], чоловіка [PERSON], вони проживали за адресою: [ADDRESS], згодом [PERSON] розійшлася з його дядьком та змінила прізвище на "[PERSON]". Дядько свідка працював в КДБ. [PERSON] є рідною матір'ю відповідача [PERSON], (до шлюбу [PERSON]), а [PERSON] відповідно є онукою [PERSON] Свідок [PERSON] суду повідомив, що [PERSON] є онукою [PERSON] Свідок проживав з [PERSON] в неофіційному шлюбі, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, претензій до позивача не має. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою [PERSON], їй відомо, що батько [PERSON] - звали [PERSON], мати - [PERSON], прізвище їх було "[PERSON] та [PERSON]". Пізніше [PERSON] стала [PERSON]. як їй не відомо. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.04.1996 року [PERSON] народилась [INFO] у м. Харкові (арк. справи 8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 04.09.2001 року виданого Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона [PERSON] уклав шлюб 19.03.1987 року з [PERSON] (арк. справи 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого ЗАГС м. Херсона 15.11.1967 року, народилась [INFO] [PERSON], батьками якої є [PERSON], [PERSON] (арк. справи 9). Згідно повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану від 16.02.2016 року встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], підставою для запису відомостей про батька є свідоцтво про шлюб від 09.01.1960 року, виданого Жовтневим районним ЗАГСом (арк. справи 11-12). Таким чином факт того, що спадкодавець [PERSON] була матір'ю [PERSON] підтверджується вказаним витягом, оскільки станом на день, коли вона народилась, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі та мали спільне прізвище - «[PERSON]». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 16.02.2016 року та згідно відповіді від Головного управління юстиції у Харківський області, за період з 09.01.1960 по 31.12.1987 рік та з 10.01.1961 по 16.02.2016 року відсутні актові записи про шлюб та про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 13-14). Тобто, [PERSON] у 1960 р. уклала шлюб з [PERSON], змінив прізвище на [PERSON]. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON].В подальшому між [PERSON] та [PERSON] було розірвано зі зміною прізвища колишньої дружини на [PERSON]. А у 1987 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON]укладено повторно, але прізвище дружини залишено [PERSON]. Відомості щодо укладення шлюбу у 1960 році та його розірвання втрачені. 23.08.1986 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 03.06.2014 року після чого, прізвище дружини змінено на «[PERSON]» (арк. справи 15). 29.08.1989 року, вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується вказаним витягом та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 29.08.1989 року (арк. справи 16). 05.10.1990 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 05.10.1990 року, після чого прізвище дружини стало «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження від 30.08.1994 року виданого Дніпровським районним відділом ЗАГС м. Херсона, [INFO] народилась [PERSON], матір'ю якої є [PERSON] (арк. справи 17). 08.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.09.2013 року, після укладання шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]» (арк. справи 18). Відповідно до довідки №11 від 10.01.2007 року виданої головою органу самоорганізації населення - квартального комітету №13 [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] (чоловік), [PERSON] (онука) (арк. справи 19). Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що померла [PERSON] є бабкою [PERSON], тому зазначений факт підлягає встановленню. Вимоги щодо встановлення окремого факту, що померла [PERSON] є матір'ю [PERSON] задоволенню не підлягають. оскільки [PERSON] з такими вимогами до суду не зверталась, а для заявника необхідним є лише факт її родинного зв'язку з бабкою. Щодо вимог про визнання права власності. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 16.03.2007 року [PERSON] належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 333,0 кв.м., зазначений договір зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.03.2007 року. Зазначене підтверджено також витягом з Державного реєстру правочинів від 16.03.2007 року за №1969725; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.03.2007 року за №13936717 (арк. справи 7, 72-73, 74). Приватним нтаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. постановою від 22.08.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано документ, який би підтверджував зміну прізвища спадкодавця. 09 грудня 2015 року до приватного нотаріуса звернулась [PERSON], яка надала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] на користь онуки спадкодавця [PERSON] (арк. справи 59). 16 грудня 2015 року до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON], що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи (арк. справи 81). Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України "Про власність" громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги. Єдиним спадкоємцев 1 черги є донька спадкоємця [PERSON], яка від спадщини відмовилась на користь [PERSON]. інших спадкоємців, що мають право на спадкування за 1-5 чергами судом не встановлено. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Позивач [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк подала до нотаріальної контори відповідну заяву. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено факт родинних зв'язків спадкодавця [PERSON] з [PERSON], остання має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] Таким чином, [PERSON] успадкувала в порядку спадкування за законом майно, що належало спадкодавцю [PERSON], а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], що належав спадкодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16 березня 2007 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В., зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.03.2007 року за № 18875 в книзі 108. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У зв'язку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме встановлення факту родинних зв'язків між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON], та щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 328, 1218, 1223, 1260, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 214-215, 218 ЦПК України,

Outcome: partial