Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2011 року ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого вищевказаний банк 3.10.2013 року надав відповідачці кредит у розмірі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з подальшим збільшенням кредитного ліміту до 16000 грн.,\~ на платіжну картку Універсальна Gold. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідачка погодила, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua , складає між нею та ПАТ КБ«Приватбанк» Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка при укладанні Договору дала свою згоду на те, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну здійснюється за рішенням та ініціативою Банку. Банк свої зобов'язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, проте, [PERSON] порушила кредитні зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 04.12.2017 року мала заборгованість 377144,93 грн., яка складається з: 29810,57 грн. - заборгованість за кредитом; 344154,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3179,48 грн. - заборгованість за пенею та комісією; У відповідності до положень ст.1054, 1050 ЦК України Банк використав своє право на дострокове\~ повернення\~ всієї суми кредиту. Рішенням п.д.Третейского суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 24.03.2015 року з Відповідачки - [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ ПРИВАТБАНК" було стягнуто всю заборгованість на 8.02.2015 рік у розмірі 42206,13 грн. (з яких:- 29290,57 грн. - заборгованість за кредитом;- 10337,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 92,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);- 1986,01 грн. - штраф (процентна складова)). Вказує, що на даний час рішення не виконано, залишок заборгованості становить 337424,81 грн. Зазначає, що\~ кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Посилаючись на викладене, остаточно просив стягнути з відповідачки 112466.00 грн., яка складається з: 520.00 грн. - заборгованість за кредитом; 111946.00 гри. - заборгованість за процентами, нарахованими за період з 11.06.2017 по 04.12.2017рр. за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.02.2011 року в сумі 112466 грн. 00 коп., а також судові витрати в сумі 1762 грн. За клопотанням позивача (а.с.45), у відповідності до ст 19 ЦПК України справа розглядалася в порядку спрощенного позовного провадження. В судовому засіданні під час розгляду справи по суті, позивач 14.08.2018 р. подав до суду уточнену позовну заяву. Вказує, що [PERSON] порушила кредитні зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 06.08.2018 року має заборгованість 655237,64 грн., яка складається з: 29810,57 грн. - заборгованість за кредитом; 621447,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3979,48 грн. - заборгованість за пенею та комісією; Зазначає, що\~ кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Посилаючись на викладене, остаточно просив стягнути з відповідачки 83821,81 грн., яка складається з: 29810,57 грн. - заборгованість за кредитом; 54011,24 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 01.06.2018 по 06.08.2018 рр. Згідно положень ст. 49 ЦПК України, а саме недопустимість зміни предмету або підстав позову на стадії розгляду справі по суті під час розгляду справи за правилами спрощенного провадження,\~ в судовому засіданні представник позивача [PERSON] від уточненої позовної заяви відмовилася та підтримала основний позов від 28.02.2018 року в повному обсязі та надала суду пояснення згідно позовних вимог, просила позовні вимоги задовольнити, стягнути 112466.00 грн., що складається з : 520.00 грн. - заборгованість за кредитом; 111946.00 гри. - заборгованість за процентами, нарахованими за період з 11.06.2017 року по 04.12.2017 року за користування кредитом. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала, подала до суду відзив на позов, в якому вказує на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, нарахування відсотків в розрахунку заборгованості банком здійснено невірно, та вказаний розрахунок заборгованості не відповідає умовам договору та формулі нарахування відсотків, у звзяку з зазначеним просить у позові банку відмовити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] подала заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України, в якому зазначає, що нарахування відсотків в розрахунку заборгованості, банком здійснено невірно, зазначає, що по закінченню дії картки, банк має право нараховувати на заборгованість боржника проценти на рівні облікової ставки Національного банку України. А отже, розрахунки заборгованості надані банком є необгрунтованими та не відповідають нормам чинного законодавства. Крім цього посилається на те, що згідно банківської виписки вона протягом 2015- 2018 років не знімала коштів з платіжних карток, не розраховувалась ними. Отже заборгованісті по тілу кредиту в 520 грн. починаючи з 24.05.2015 року є абсурдною. З 25.05.2015 року по 11.06.2017 року тіло кредиту систематично збільшувалось на 20 грн. в місяць на загальну суму 520 грн., хоча в цей період вона вже жодних коштів з карткового рахунку не знімала, тобто кредиту не брала. Як вбачається із банківської виписки по платіжній картці №5363542300351609 25.05.2015 року, 16.06.2015 року, 10.07.2015 року Банком була нарахована комісія по 20 грн. Як вбачається із банківської виписки по платіжній картці №5168742310820414 з 10.08.2015 року по 11.06.2017 року Банком нараховувалась комісія по 20 грн. Заслухавши пояснення прежставника позивача, представника відповідача, відповідачки та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] підписала анкету-заяву 22.02.2011 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підтвердила свою згоду на те, що зазаначена заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору відповідачка 03.10.2013 року отримала кредит у розмірі 8500 грн., з подальшим збільшенням до 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Універсальна Gold. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором, [PERSON] станом на 04.12.2017 року мала заборгованість 377144,93 грн., яка складається з наступного: 29810,57 грн. - заборгованість за кредитом; 344154,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3179,48 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Кредитодавець користуючись своїм правом вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом, просить стягнути 112466.00 грн., що складається з : 520.00 грн. - заборгованість за кредитом; 111946.00 гри. - заборгованість за процентами, нарахованими за період з 11.06.2017 року по 04.12.2017 року за користування кредитом. Щодо позовних вимог банку про стягнення\~ заборгованість за кредитом в розмірі 520 гривень, суд вважає наступне. Судом встановлено, що у відповідності до положень ст.1054, 1050 ЦК України Банк використав своє право на дострокове\~ повернення\~ всієї суми кредиту. Рішенням п.д.Третейского суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 24.03.2015 року з Відповідачки - [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ ПРИВАТБАНК" було стягнуто всю заборгованість на 8.02.2015 рік у розмірі 42206,13 гри. (з яких:- 29290,57 грн. - заборгованість за тілом кредитом;- 10337,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 92,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);- 1986,01 грн. - штраф (процентна складова)). Судом встановлено, що заборгованість 29290,57 грн. за тілом кредитом повністю стягнуто рішенням третейського суду,\~ а 520 гривень, які зазначені в розрахунку як заборгованість за кредитом є платою за участь в «голд клубі», а не заборгованістю за кредитом.\~ Отже позовні вимоги банку в цій частині є безпідставними. Щодо заборгованость за процентами, нарахованими за період з 11.06.2017 року по 04.12.2017 року за користування кредитом, суд вважає наступне. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. З огляду на вказане суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно висновку [PERSON] Верховного Суду № 14-10цс18 від 28.03.2018 року право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.\~ Тож, банк після рішення третейського суду не мав права нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованость за процентами, нарахованими за період з 11.06.2017 року по 04.12.2017 року за користування кредитом,\~ необхідно здовольнити частково, погодившись з розрахунком відповідача, відповідно до відзиву\~ від 5.06.2018 року, та стягнути заборгованість за процентами, нарахованими за період з 11.06.2017 року по 04.12.2017 року за користування кредитом в сумі 3091 гривні 93 коп. З урахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь Банку слід стягнути розрахований розмір відсоткових коштів за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 3091 гривні 93 коп. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду ПАТ КБ «Приватбанк» сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 43). Позовні вимоги задоволено на 3% , у звязку з чим з відповідача на користь Банку слід стягнути судові витрати у розмірі 53 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial