Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

У березні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк"), яке в подальшому було перейменоване в акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі - АТ "Універсал Банк"), про визнання кредитного договору припиненим. Ухвалою від 31 травня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області передав цивільну справу за позовом [PERSON] до акціонерного товариства "Універсал Банк" про визнання кредитного договору припиненим на розгляд Оболонському районному суду м. Києва. 12 липня 2018 року указана справа надійшла до Оболонського районного суду м. Києва та ухвалою судді [PERSON]. від 12 липня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за позовом [PERSON] до АТ "Універсал Банк" про визнання кредитного договору припиненим, оскільки за рішенням Вищої ради правосуддя від 06 серпня 2019 року №2033/0/15 суддю [PERSON] тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя на строк шість місяців. [PERSON] свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 31 січня 2008 року між ним та відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі - ВАТ "Універсал Банк") укладено кредитний договір №BL1845, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у сумі 100000,00 доларів США на строк по 01 січня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, визначеного договором, становила 14% річних, а процентна ставка за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування - 28% річних. Як стверджував позивач, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2013 року у справі №2/2218/225/11 з нього стягнуто на користь АТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором від 31 січня 2008 року №BL1845 у сумі 110789,04 доларів США, що еквівалентно 885536,80 грн. На думку [PERSON] , ухвалення рішення про стягнення з нього заборгованості є підставою для розірвання кредитного договору та припинення правовідносин за кредитним договором від 31 січня 2008 року №BL1845. З цих підстав позивач просив суд визнати кредитний договір від 31 січня 2008 року №BL1845 припиненим з 25 жовтня 2013 року. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про безпідставність вимог [PERSON] , мотивуючи це тим, що кредитний договір від 31 січня 2008 року №BL1845 не розірвано, а отже, і зобов`язання за ним не припинені. У відповіді на відзив [PERSON] стверджував на необґрунтованість доводів АТ "Універсал Банк" щодо того, що кредитний договір від 31 січня 2008 року №BL1845 не розірвано. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Заслухавши вступне слова позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2008 року ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір №BL1845, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 100000,00 доларів США на строк по 01 січня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, визначеного договором (базова процентна ставка), становила 14% річних, а процентна ставка за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування (підвищена процентна ставка) - 28% річних (а. с. 5-10). Цього ж дня для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором від 31 січня 2008 року №BL1845, ВАТ "Універсал Банк" та приватним малим підприємством "Сінтез" було укладено договір поруки №BL1845/1, відповідно до якого приватне мале підприємство "Сінтез" поручилося за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 31 січня 2008 року №BL1845 (а. с. 14-15). 13 серпня 2009 року між публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк"), правонаступником якого є АТ "Універсал Банк", та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 31 січня 2008 року №BL1845, якою на період з 13 серпня 2009 року по 31 липня 2010 року зменшено базову процентну ставку за користування кредитом до 3,13% річних та погоджено, що з 01 серпня 2010 року по 31 липня 2015 року застосовуватиметься базова процентна ставка у розмірі 17,67% річних, а з 01 серпня 2015 року - базова процентна ставка у розмірі 15,25% річних. Також на період з 01 вересня 2009 року по 01 серпня 2010 року зменшено підвищену процентну ставку до 15,25% річних, а, починаючи з 01 серпня 2010 року, її встановлено на рівні 30,5% річних (а. с. 11-13). У зв`язку з укладенням додаткової угоди №1 до кредитного договору від 31 січня 2008 року №BL1845 ПАТ "Універсал Банк" та приватним малим підприємством "Сінтез" унесено зміни до договору поруки від 31 січня 2008 року №BL1845/1 (а. с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2013 року у справі №2/2218/225/11 стягнуто солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя приватного малого підприємства "Сінтез" на користь АТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором від 31 січня 2008 року №BL1845 у сумі 110789,04 доларів США, що еквівалентно 885536,80 грн (а. с. 17-18). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави, зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, не передбачають припинення зобов`язання у зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття виконання кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання (такий висновок суду відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №695/2689/15-ц). Зважаючи на те, що позивачем не надано жодних доказів повного виконання ним чи приватним малим підприємством "Сінтез" рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2013 року у справі №2/2218/225/11 та погашення позичальником чи поручителем кредиту, суд вважає, що підстави для визнання припиненим кредитного договору від 31 січня 2008 року №BL1845 відсутні. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог.

Outcome: dismissed