Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 22 квітня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької облас, актовий запис №393. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Позивач [PERSON] просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень на дитину щомісячно, до досягнення сином повноліття. Провадження у справі відкрито 20.03.2020 року з призначенням судового засідання на 21.04.2020 р. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак направила до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, змінила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліментив твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, просила змінені позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд стягувати аліменти, які не перевищують 1150 грн. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2020 року для дітей віком від 6 років в сумі 2218 гривень. Дитина відповідача перебуває саме в такому віці, а відповідно має право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке йому зобов`язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, його батьки. Тобто, обов`язок забезпечення дитині, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини, виходячи з чого, суд знаходить змінений позивачем розмір аліментів, справедливим і можливим до стягнення із відповідача. При цьому суд виходить також із правила ч.2 ст.182 СК України щодо того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначену суму аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 19 лютого 2020 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що дитина сторін проживає з матір`ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітньої дитини, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні.

Outcome: approved