Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.05.2012 в розмірі 14 255 грн. 04 коп. та судові витрати в розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позову посилалося на те, що 24.05.2012 між відповідачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» (14.06.2018 - змінено назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Отримуючи кредит, відповідач ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Однак свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів він не виконує, внаслідок чого станом на 20.09.2020 виникла заборгованість на загальну суму 14 255 грн. 04 коп. Таким чином, банк просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 255 грн. 04 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 604 грн. 21 коп., 3 650 грн. 83 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 02.11.2020 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк Приватбанк в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання в якому просив розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, повідомлений належним чином про судове засідання, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279, ст.ст.280-281 ЦПК України, справа розглянута у порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами. Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 24.05.2012 року Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк , яке в подальшому перейменовано на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" , було укладено договір без № з [PERSON] , останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У заяві вказано, що відповідач погодився з тим, що заява № б/н разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки Універсальна 30 днів пільгового періоду, Універсальна, 55 днів пільгового періоду Універсальна CONTRACT, Універсальна GOLD та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, жодний з яких [PERSON] не підписаний. Згідно з наданим Банком розрахунком за кредитом станом на 20.09.2020 у відповідача виникла заборгованість, яка становить 14 255 грн. 04 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 604 грн. 21 коп., 3 650 грн. 83 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) викладена правова позиція, яка зводиться до наступного. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обізнаність останнього з цими умовами. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 636 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин надані Банком Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у цьому випадку, - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Наявність неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним, - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов, щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна 30 днів пільгового періоду, Універсальна 55 днів пільгового періоду, Універсальна CONTRACT, Універсальна GOLD та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не підписані відповідачем і їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Разом з тим, як видно з витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" процентна ставка за кредитним договором та "пільговий період" залежить від виду виданої клієнту карти. Яку саме карту отримав відповідач, з наданих представником позивача доказів, не видно. Тому визначити, яку саме процентну ставку обумовили сторони на момент укладення договору - не представляється можливим. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів - тіла кредиту. З прийняттям вказаної постанови внесена визначеність при застосуванні положень закону у випадку встановлення обставин щодо стягнення заборгованості за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" . З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 10 604 грн. 21 коп. - заборгованість за тілом кредиту, а у задоволенні позову в іншій частині - відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 14 255 грн. 04 коп., судом стягнуто 10 604 грн. 21 коп., тобто позовні вимоги задоволені на 74,39% (10604,21 х 100 : 14255,04= 74,39%), що є підставою для стягнення на користь позивача із відповідача 1563 грн. 68 коп. судового збору (2 102 х 74,39 :100 =1563, 68).

Outcome: partial