Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди у порядку суброгації\~ з [PERSON], мотивуючи позов тим, що 29.03.2016 р. в м. Херсон на вулиці Домобудівній, відповідач, керуючи транспортним засобом Mercedes, д/н [NUMBER], скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2103, д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та транспортним засобом Peugeot 301 державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Факт ДТП підтверджується довідкою УПП НП у м. Херсоні №88686216 від 04.04.2016 року та постановою Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/368/16-п від 29.06.2016 року. Транспортний засіб Peugeot 301 застрахований [PERSON] «Страхова компанія «Уніка» на умовах договору добровільного страхування від 21.10.2015 року. Страхова компанія, за заявою [PERSON],\~ зібраних документів та відповідно до Страхового акту, виплатила їй страхове відшкодування в розмірі 102458,47 грн. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.06.2016 року встановлено, що вказана ДТП сталась з вини водія транспортного засобу Mercedes [PERSON] Просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] «Страхова компанія «УНІКА» в порядку суброгації завдану майнову шкоду в розмірі 52958,47 грн. та витрати по оплаті судового збору. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.04.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Але відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 29.03.2016 р. в м. Херсон на вулиці Домобудівній, відповідач, керуючи транспортним засобом Mercedes, д/н [NUMBER], скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2103, д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та транспортним засобом Peugeot 301 державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Відповідно до договору страхування на транспорті №022151/4017/0000321 від 21.10.2015 року, транспортний засіб Peugeot 301 застрахований [PERSON] «Страхова компанія «Уніка». Відповідно до довідки УПН НП від 04.04.2016 року цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована [PERSON] «УПСК» на умовах полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів серії АЕ/5357309. Відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 29.06.2016 року за №766/368/16-п року вбачається, що 29.03.2016 р. в м. Херсон на вулиці Домобудівній, відповідач, керуючи транспортним засобом Mercedes, д/н [NUMBER], скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2103, д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], та транспортним засобом Peugeot 301 державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За наслідками розгляду справи [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. На підставі наведеного суд вважає доведеним винуватість відповідача у вчиненні ДТП, в якій було пошкоджено автомобілі, державний номерний знак Peugeot 301 державний номер [NUMBER] року власником якого є [PERSON] В результаті зазначеного ДТП автомобіль [NUMBER] року, зазнав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту відповідно до рахунку фактури ТОВ «Ампір» №34173 від 12.04.2016року, звіту №24 експертно-автотоварознавчого дослідження та страхового акту №00189941 від 13.04.2016 року вартість страхового відшкодування складає 102458,47, що також підтверджується платіжним дорученням №014675 від 26.04.2016 року. Власник пошкодженого автомобіля з метою відшкодування шкоди звернувся до позивача з відповідною заявою про відшкодування шкоди, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем здійснено виплати відшкодування потерпілій особі на відновлення автомобіля в розмірі [PERSON] 102458,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №014675 від 26.04.2016 року. Крім того, оскільки цивільно-правову відповідальність відповідача застраховано [PERSON] «УПСК» на умовах полісу обовязкового страхування цивільно-праоввої відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/5357309, [PERSON] «УПСК» сплатило на користь позивача [PERSON] «Страхова компанія «УНІКА» 49500,00 грн. страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення №2788 від 21.07.2016 року. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як роз'яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК Україниіст. 27 Закону України "Про страхування"встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. [PERSON] регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. [PERSON] регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобов'язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов'язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст.993 ЦК України до Позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача . Надані позивачем докази свідчать про наявність у позивача права вимагати від відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу в заявленій позивачем сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Різниця між фактичним розміром шкоди (102458,47 грн) та страховою виплатою (49500,00 грн.,) становить 52958,47 грн., що підлягає відшкодуванню. Оскільки відповідач добровільно відшкодовувати збиток відмовляється. На підставі наведеного, вважаючи доведеним факт сплати позивачем страхового відшкодування у зазначеному в позові розмірі та наявність у позивача права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved