Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~Василівського районного\~суду з\~повозом до\~Василівського районного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Запорізькій\~області,\~треті особи:\~Василівська районна\~державна адміністрація\~Запорізької області,\~АТ «Укрсиббанк», [PERSON] ,\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ФК «Довіра\~та гарантія»,\~про зняття\~арешту з\~майна,\~в якому\~просить зняти\~арешт з нерухомого\~майна (невизначеного\~майна,\~всього нерухомого\~майна),\~яке належить\~ [PERSON] ,\~накладеного на\~підставі:\~постанови АМ\~176810\~від 03.05.2006\~року Василівського\~районного відділу\~державної виконавчої\~служби Запорізької\~області,\~реєстраційний номер\~обтяження 3172000\~від 04.05.2006\~року;\~постанови б/н\~ від\~15.10.2008\~року ВДВС\~Василівського РУЮ,\~реєстраційний номер\~обтяження 8253010\~від 02.12.2008\~року;\~постанови про\~арешт майна\~боржника та\~оголошення заборони\~на його\~відчуження,\~33921666\~від 21.08.2012\~року ВДВС\~Василівського РУЮ,\~реєстраційний номер\~обтяження 13084666\~від 05.10.2012\~року.В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначає, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер 2320910100:01:011:0039, площею 8,4801 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-ЗП №029026, виданий 30.07.2007 року Василівською РДА Запорізької області. У серпні 2019 року при спілкуванні з нотаріусом він дізнався, що на все майно накладено арешт, та виконавчою службою внесено відповідні записи до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На звернення позивача [PERSON] від 05.08.2019 року щодо зняття арешту з майна він отримав відповідь від 06.08.2019 року за №20324/6, в якій ВДВС, зокрема, зазначив, що виконавчі провадження, на підставі яких накладався арешт на нерухоме майно, у відділі відсутні, рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Василівського районного суду від 15 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою від 26 вересня 2019 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучені [PERSON] і товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,\~в судове\~засідання не з`явився, надав суду пояснення, в яких зазначив, що на даний момент виконавчі провадження знищені, стан виконання виконавчих документів не відомо, перевірити достовірність винесеної державним виконавцем постанов неможливо, інформацією про сплату суми боргу, виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій не володіють, тому вважають, що підстави для задоволення позовної заяви Василівським районним ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області відсутні, проти зняття арешту заперечують. Представник третьої особи - Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої\~особи -\~АТ «Укрсиббанк»,\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~слухання справи\~були повідомлені\~своєчасно та\~належним чином,\~заперечень на\~позовну заяву\~не надали.\~ Третя особа - [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явився,\~про час\~та місце\~слухання справи\~був повідомлений\~своєчасно та\~належним чином,\~про що\~в матеріалах\~справи міститься\~поштове повідомлення\~про вручення\~судової повістки,\~заперечень на\~позовну заяву\~не надав.\~ Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, та надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зняття арештів з майна (реєстраційний номер обтяження 825310 від 02.12.2008 року та реєстраційний номер обтяження 13084666 від 05.10.2012 року). Оскільки, зобов`язання за кредитом та виконавчий напис не виконані, а пропуск кредитором строку позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення боргу не є підставою для припинення зобов`язання, так як стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, тому підстав для скасування арешту з нерухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження немає. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №029026, виданого 30.07.2007 року Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області, власником земельної ділянки площею 8,48 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON] (а.с.15). Згідно інформаційної\~довідки з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта №176144587\~сформованої 02.08.2019\~року,\~існують арешти,\~що накладені\~на нерухоме майно [PERSON] . Записи про арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 3172000 зареєстрованого 04.05.2006 року, реєстратором: Василівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова АМ 176810, 03.05.2006 року Василівського районного відділу державної виконавчої служби Запорізької області, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; реєстраційний номер обтяження 8253010 зареєстрованого 02.12.2008 року, реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерств юстиції України, 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40, підстава обтяження: постанова б/н 15.10.2008 року ВДВС Василівського РУЮ, державний виконавець Пеліх М.О., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження 13084666 зареєстрованого 05.10.2012 року, реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерств юстиції України, 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33921666, 21.08.2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Василівського РУЮ Лисенко А.І., виконавчий напис №2038 від 12.10.2007 року виданий ПН [PERSON] , об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно (а.с.8-11). Листом Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області на заяву позивача про зняття арешту №20324/6 від 06.08.2019 року, повідомлено, надати будь - яку інформацію, щодо надходження виконавчого документу у період 2006 рік, не є можливим, оскільки, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерства юстиції України п.9.9., строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. (Абзац перший пункту 9.9 в редакції Наказу Міністерства юстиції N 1699/5 ( v1699323-10 ) від 28.07.2010), після чого вони підлягають знищенню по п.9.10. «документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню». На даний момент виконавче провадження знищено, стан виконання виконавчого документа не відомо, перевірити достовірність винесеної державним виконавцем постанови неможливо, інформацією про сплату суми боргу, виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій не володіють. На виконанні відділу державної виконавчої служби згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень перебував виконавчий документ №2038 від 12.10.2007 року виданий ПН [PERSON] , про звернення стягнення на майно, що належить на праві приватної власності [PERSON] , за рахунок коштів виручених від реалізації майна задовольнити вимоги АКБ "УкрСиббанк" в розмірі 148964,37 грн. Номер виконавчого провадження ВП - спец розділ 10322273. Дата надходження виконавчого документа до державного виконавця 10.10.2008 р. 15.10.2008 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. Опис: виконавчий напис в строк до 22.10.2008. Підстава: на підставі заяви стягувача. Про що державним виконавцем було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 30.03.2009 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Підстава: у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення і вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. На даний момент виконавче провадження знищено, стан виконання виконавчого документа не відомо, перевірити достовірність винесеної державним виконавцем постанови неможливо, інформацією про сплату суми боргу, виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій не володіють. На виконанні відділу державної виконавчої служби згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень перебував виконавчий документ № 2038 від 12.10.2007 виданий Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Любіченковським O.О., про стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість в розмірі 148964,37 грн. Номер виконавчого провадження ВП - спец розділ 33921666. Дата надходження виконавчого документа до державного виконавця 17.08.2012 року. 19.08.2012 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Опис: до 27.08.2012. 21.08.2012 року державним виконавцем відділу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Про що державним виконавцем було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 29.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Підстава: транспортний засіб боржника оголошений у розшук не розшуканий протягом року. Іншого майна не виявлено. Строк повторного пред`явлення: 29.12.2015. На даний момент виконавче провадження знищено, стан виконання виконавчого документа не відомо, перевірити достовірність винесеної державним виконавцем постанови неможливо, інформацією про сплату суми боргу, виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій не володіють (а.с12-14). Відповідно до п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Згідно ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Відповідно до\~ч.1\~ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначений річний строк пред`явлення виконавчих документів до виконання. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а, відповідно до ч.1\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ст.391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 386 ЦК України\~встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~(в редакції, що діє на час розгляду справи) передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому суд враховує, що згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України»\~, яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. У п. 168\~Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі\~статті 1\~Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу. Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, що передбачає для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису нотаріуса від 12.10.2007 року, виданого приватним нотаріусом Любіченковським О.О., про звернення стягнення на майно, що належить на праві приватної власності [PERSON] для задоволення за рахунок коштів виручених від реалізації майна вимог АКБ "УкрСиббанк" в розмірі 148964,37 грн., у межах відкритих за даних виконавчим документом виконавчих проваджень державною виконавчою службою накладалися арешти на майно боржника 15.10.2008 року, 21.08.2012 року, які після повернення виконавчого листа стягувачу 29.12.2014 року залишилися не знятими, в передбачений законом строк повторного пред`явлення виконавчого листа він не пред`явлений до виконання, на даний час будь-які виконавчі провадження, за якими позивач є боржником, відсутні, а зареєстровані обтяження нерухомого майна позивача перешкоджають позивачеві як власникові майна здійснювати всі повноваження власника. Виходячи із встановлених обставин, вбачається невідповідність заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для подальшого обтяження майна, та наявність підстав для зняття арешту з належного заявнику майна в судовому порядку, згідно ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Outcome: approved