Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

24 жовтня 2018 року (за поштовим штемпелем) заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області є територіальним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті та має повноваження нараховувати плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю. 10.03.2017 посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на 50 км автодороги М-02 (Кіпті-Глухів-Бачівськ) в ході проведення габаритно-вагового контролю встановили факт перевезення автомобілем марки «МАЗ», модель 5337, реєстраційний номер [NUMBER], з причіпом СЗАП, модель 8527, реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], вантажу із перевищенням вагових обмежень. Внаслідок чого було складно акт СВ № 0240337 та нараховано плату за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 223,020 євро, що станом на 10.03.2017 еквівалентно 6331,82 грн. Ці кошти відповідач добровільно не сплатив, чим порушуються економічні інтереси держави в частині ненадходження коштів до Державного бюджету України. На виконання вимог п.п. 2 п. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура попередньо повідомила Державну службу України з безпеки на транспорті про представництво інтересів держави в її особі, тому просить стягнути із відповідача на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у розмірі 6331,82 грн, що еквівалентно 223,020 євро та сплачений судовий збір. В судовому засіданні прокурор позов підтримала повністю, учасники справи в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, позивач направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач про причини неявки не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. В судовому засіданні прокурор надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що посадові особи управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області 10.03.2017 на 50 км автодороги М-02 (Кіпті-Глухів-Бачівськ) здійснили габаритно-ваговий контроль автомобіля марки «МАЗ», модель 5337, реєстраційний номер [NUMBER], з причіпом СЗАП, модель 8527, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. За результатами чого було складено акт від 10.03.2017 № 0002404 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням осьових навантажень Так, фактична повна маса транспортного засобу становить 34,75 т при нормативно допустимій 40 т, нормативно допустиме осьове навантаження становить 11 т,11 т,11 т,11 т т, а фактичне - 5,85 т; 13,75; 7,05, 8.10 (а.с.15, 16 - копії акта та довідки). [PERSON] підписав акт зважування та результати габаритно-вагового контролю та отримав його копію. Великогабаритний транспортний засіб - це транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри (ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»). Великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (постанова Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" від 27.06.2007 № 879 (далі - постанова № 879). Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (п. 4 Порядку № 1567). Згідно з п. 3 Порядку № 1567 здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Відповідно до п.п. 4 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Згідно з п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила від 18.01.2001) встановлено, що транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків. Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.94 № 198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства. Згідно з п. 4 Правил від 18.01.2001 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Згідно з п. 28 постанови № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. На підставі акта від 10.03.2017 № 0002404 уповноважена особа позивача нарахувала відповідачу плату в розмірі 223,02 євро, врахувавши, що офіційний курс національної валюти України щодо євро станом на 10.03.2017 становив 2839,1298 грн (а.с.22 - копія інформації). Згідно зі ставками, затвердженими постановою № 879 розмір плати за великовагові транспортні засоби з перевищенням допустимих осьових навантажень понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків, встановлений в розмірі - 0,15 євро (13,75 -11,00 = 2,75 х 100 : 11,00 = 25%). Пунктом 27 постанова № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Відтак 223,02 євро станом на 10.03.2017 за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ, складає 6331,82 грн (2839,1298 грн х 223,020 євро). Пунктом 26 постанови № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до Державного бюджету. Незважаючи на те, що відповідно до п. 31-1 постанови № 879 перевізник зобов'язаний був протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції, за даними Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області [PERSON] зазначену суму добровільно не сплатив (а.с.13 - копія повідомлення). Підставою для пред'явлення позову прокуратурою в інтересах держави стало те, що чинним законодавством України не передбачений механізм примусового стягнення Укртрансбезпекою та її територіальними підрозділами плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у випадку несплати у добровільному порядку (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103). Несплата коштів тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, що суттєво порушує інтереси держави та є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді. У зв'язку із відсутністю органу, уповноваженого відповідно до вимог чинного законодавства звертатися до суду з позовом про примусове стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, ця позовна заява подана прокурором в інтересах держави. Згідно зі ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При пред'явленні позову Прокуратура Чернігівської області сплатила судовий збір у розмірі 1762,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення), що підлягає стягненню із відповідача на її користь. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази у справі, враховуючи позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини у п. 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що визначена позивачем плата за проїзд не сплачена відповідачем у встановлені чинним законодавством строки та набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України. На підставі викладеного і

Outcome: approved