Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору, посилаючись на наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Перевальського районного суду 29 липня 2011 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Спору щодо місця проживання дитини не має. Весь час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не відвідував. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. З липня 2009 року позивачка мешкає окремо з сином у власній квартирі, вона забезпечила дитині гідні умови проживання та розвитку. Між позивачкою та дитиною доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню. Відповідач уникає обов'язку по утриманню своєї дитини. З народження і на даний час позивачка одна піклується про здоров'я дитини, фізичний і духовний її стан, готує до самостійного життя. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 23583,05 грн. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи Гончарова Н.М. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав. Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення мати від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною радою України РСР 27 лютого 1991 року, Организація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст. 18 Конвенції держави - учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціалього розвитку. Батки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватись вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними та достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього - [PERSON] /а.с.50/. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Перевальського районного суду від 29 липня 2011 року /а.с.48/. Згідно довідки вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає разом з сином - [PERSON], [INFO] /а.с.15/. Відповідно до розрахунку ВДВС Перевальского районного управління юстиції вбачається, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання сина станом на 31.10.2014 в розмірі 23583,05 грн. /а.с.43-47/. Відповідно до довідки завідуючої ДУУ «Юбілейний» [PERSON], [INFO], відвідує дошкільний навчальний заклад «Юбілейний» з 29.08.2011 /а.с.39/. За характеристикою вчителя-логопеда вбачається, що [PERSON] відвідує логопедичний пункт відділу освіти з 2012 року. На заняття дитину приводить мати або бабуся. Домашні завдання дитина виконує в повному обсязі /а.с42/. Згідно характеристики на ім'я [PERSON] вбачається, що вона працює на кафедрі автоматизованого управління технологічними процесами Донбаського державного технологічного університету на посаді інженера-програміста. На роботі [PERSON] характеризують як людину відповідальну, цілеспрямовану і працьовиту. Бере участь у громадському житті колективу /а.с.41/. Депутатом Перевальської міської ради складена побутова характеристика на [PERSON], в якій вказано, що він мешкає за адресою: [ADDRESS], не працює, проживає з іншою жінкою та дитиною /а.с.18/. Службою у справах дітей Перевальської районної державної адміністрації складений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с.17/. Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] /а.с.61-62/. Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інший спосіб, які незаконнно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськимим обов'язками. Судом встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не цікавляться життям, станом здоров'я дитини, самоусунувся від виховання дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про дитину, не проявляє щодо неї батьківської уваги і турботи, жодного разу в судове засідання за викликом не з'явився. Захищаючи інтереси дитини, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] батьківських прав стосовно дитини [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по платі судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved