Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "ЮТейр-Україна" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування пред*явлених позовних вимог вказав, що 12 березня 2012 року він був прийнятий на роботу до відповідача на посаду другого пілота повітряного судна CRJ льотної служби. 01 березня 2014 року він був переведений на посаду другого пілота повітряного судна Боїнг-737. 18 квітня 2014 року він був звільнений з роботи за прогул без поважних причин. Він звернувся до суду з позовом про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди. Рішенням Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2014 року його позовні вимоги були задоволені частково: рішенням суду був скасований наказ № 149/ос від 18 квітня 2014 року про його звільнення. Відповідач був зобов*язаний змінити підставу його звільнення з п.4ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин на ч.3ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв*язку з порушенням відповідачем законодавства про працю. З відповідача на його користь було стягнуто вихідну допомогу у сумі 63.045 гривень 63 копійок та 1.000 гривень в рахунок спричиненої моральної шкоди. Однак, відповідач у порушення вимог ст.,ст. 47ч.1 та 116 КЗпП України не виплатив йому вихідну допомогу. Тобто, не провів з ним кінцевий розрахунок при звільненні. Розрахунок відповідач провів лише 13 лютого 2015 року. Розрахунок йому був перерахований Державною виконавчою службою. Він усно звертався до відповідача про здійснення йому повної виплати за рішенням суду. Виїхати до м. Києва він не міг у зв*язку з тяжким матеріальним становищем. У зв*язку з не проведенням з ним повного розрахунку при звільненні просить позов задовольнити, стягнувши з відповідача на його користь 207.076 гривень 26 копійок середнього заробітку у зв*язку із затримкою розрахунку при звільненні за період з 19 квітня 2014 року по 06 лютого 2015 року. Представник позивача пред*явлений позов підтримав та в його обгрунтування вказав, що відповідачем було порушене чинне законодавство стосовно проведення з позивачем повного розрахунку при звільненні. При таких обставинах з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 19 квітня 2014 року по 06 лютого 2015 року. Просить позов задовольнити. Представник відповідача пред*явленого позову не визнав та пояснив, що позивачу Авіакомпанією в день звільнення з роботи була видана трудова книжка та з ним був проведений повний розрахунок при звільненні. На день звільнення, 18 квітня 2014 року, Авіакомпанія перед позивачем не мала ніякої заборгованості та затримки виплати заробітної плати при звільненні. У травні позивач звернувся до суду з позовом про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди. Рішенням Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2014, яке набрало чинності, було встановлено, що позивач з роботи був звільнений у порушення вимог чинного законодавства. У зв*язку з цим з Авіакомпанії на користь позивача була стягнута вихідна допомога у сумі 63.045 гривень 63 копійок та моральна шкода - 1.000 гривень. Вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до дня фактичного розрахунку позивач не пред*являв, підтвердивши цим, що повний розрахунок підприємством з ним був проведений. Рішення суду стосовно виплати позивачу вихідної допомоги та моральної шкоди виконано. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Так, із рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2014 року, яке набрало чинності, вбачається, що позивач до суду звернувся з позовом про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди. Вимог стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до дня фактичного розрахунку позивач не пред*являв. Рішенням суду був скасований наказ про його звільнення з роботи за ч.4ст.40 КЗпП України. Відповідач був зобов*язаний змінити підставу та формулювання звільнення позивача з посади другого пілота повітряного судна з п.4ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин на ч.3ст.38 КЗпП України - за власним бажанням у зв*язку з порушенням Авіакомпанією законодавства про працю. Цим же рішенням суду з відповідача на користь позивача була стягнута вихідна допомога у сумі 63.045 гривень 63 копійок та 1.000 гривень в рахунок заподіяної моральної шкоди. У пред*явленому позові позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на обставину, що йому відповідачем станом на 06 лютого 2015 року не виплачена вихідна допомога у сумі 63.045 гривень 63 копійок, яка з відповідача на його користь стягнута рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2014 року. Позов просив задовольнити згідно вимог ст.,ст.47, 116 та 117 КЗпП України. Згідно з ч.1ст. 47 КЗпП України: «Власник або уповноважений ним орган зобов*язаний у день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести розрахунок у строки, вказані у статті 116 цього Кодексу». Відповідно до ст. 116 КЗпП України: "При звільненні працівника виплата всіх, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред*явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок." У судовому засіданні було встановлено, що позивачу Авіакомпанією в день звільнення з роботи була видана належним чином оформлена трудова книжка та з ним був проведений повний розрахунок при звільненні, що на день звільнення, 18 квітня 2014 року, Авіакомпанія перед позивачем заборгованості та затримки виплати заробітної плати при звільненні не мала. Вказане стверджується обставиною, що після звільнення позивач не звертався до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Пред*явлені позивачем вимоги стосуються стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди у зв*язку з невиконанням рішення Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2014 року про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення вихідної допомоги та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України: " В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, вказані у статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку." Встановлені ст. 117 КЗпП України вимоги відповідачем були виконані. Статтею 117 КЗпП України не передбачено стягнення середнього заробітку за невиконання судового рішення. Більш того, позивачем Авіакомпанії такі вимоги не пред*являлись. Із матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2014року, після набрання рішенням суду чинності, Бориспільским міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист № 2/359/1503/2014 стосовно скасування наказу Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» № 149/ос від 18 квітня 2014 року та зобов*язання відповідача змінити підставу звільнення позивача з посади другого пілота повітряного судна Боїнг-737 льотної служби з п.4ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин на ч.3ст.38 КЗпП України - за власним бажанням у зв*язку з порушенням відповідачем законодавства про працю. При цьому, 29 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві була розглянута заява від 25 грудня 2014 року про примусове виконання виконавчого листа № 2/359/1503/2014, який був виданий 15 жовтня 2014 року, про стягнення заборгованості у розмірі 64.045 гривень 63 копійок: вихідної допомоги та моральної шкоди. В цей же день, 29 грудня 2014 року, державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Боржнику, тобто відповідачу, було запропоновано протягом семи днів з моменту винесення постанови добровільно виплатити вказану заборгованість. При цьому, із листа відповідача за № 0021 від 14 січня 2015 року вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження йому була вручена 08 січня 2015 року. Тобто, відповідач несвоєчасно одержав вказану постанову та був позбавлений можливості добровільно виконати постанову протягом семи днів з її винесення. У зв*язку з Новорічними святами наказом № 179/ОД від 12 грудня 2014 року були перенесені робочі дні. Разом з тим, платіжним дорученням № 10664 --- 64.045 гривень 63 копійки у виконання постанови про відкриття виконавчого провадження були перераховані відділу ДВС 13 січня 2015 року. Тобто, на протязі семи днів після отримання постанови державного виконавця. Таким чином, [PERSON] вихідна допомога і моральна шкода за рішенням суду від 18 червня 2014 року у загальній сумі 64.045 гривень 63 копійки відповідачем були сплачені згідно з вимогами чинного законодавства: Закону України "Про виконавче провадження." При цьому, не оспорювана сторонами сума у вигляді заробіної плати, компенсації за невикористану відпустку разом з належним чином оформленою трудовою книжкою позивачу відповідачем була видана у день звільнення. У цій частині при звільненні позивач до відповідача претензій не має. При таких обставинах суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що у задоволенні вимог необхідно відмовити. Відмовляючи у задоволенні вимог, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору необхідно покласти на державу.

Outcome: dismissed