Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 13386,44 грн. При цьому позивач посилається на те, що 16.03.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R531132122456B від 16.03.2012 року, за яким [PERSON] отримала кредит в сумі 13000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,00% строком дії до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 21.03.2014 року укладеного між ПАТ "ВТБ Банк" та ТзОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал", останній набув статус нового кредитора, за яким позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №R531132122456B від 16.03.2012 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, сплату відсотків не проводить, таким чином утворилась заборгованість, яка станом на 18.07.2016 року, становить 13386 грн. 44 коп., з них: заборгованість за кредитом 9558,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3828,38 грн.. Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи в його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України, поштові конверти повернулись на адресу суду не вручені, у звязку із закінченням терміну зберігання. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.03.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R531132122456B від 16.03.2012 року, за яким остання отримала кредит в сумі 13000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,00% строком дії до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 21.03.2014 року укладеного між ПАТ "ВТБ Банк" та ТзОВ "Компанія з управління активами "Прімоколект-Капітал", останній набув статус нового кредитора, за яким позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №R531132122456B від 16.03.2012 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, сплату відсотків не проводить, таким чином утворилась заборгованість, яка станом на 18.07.2016 року, становить 13386 грн. 44 коп., з них: заборгованість за кредитом 9558,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3828,38 грн.. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, \~ визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору. \~

Outcome: approved