Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визначення частки в спільному майні подружжя, визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вона зазначила, що 07 лютого 2018 року помер [PERSON], який залишив заповіт в її користь. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: будинок № 24 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області по вул. Замкова, земельна ділянка площею 0,11 га кадастровий номер 6125582200:02:001:0026 та земельна ділянка площею 0,1686 га кадастровий номер 6125582200:02:001:0025, що розташовані в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області. 06.08.2018 року до майна померлого [PERSON] за заявою [PERSON] заведено спадкову справу. 30 серпня 2018 року позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на одну з земельних ділянок. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області площею 0,11 га кадастровий номер 6125582200:02:001:0026 та будинковолодіння по вул. Замкова, 24 в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області нотаріусом було відмовлено, так як вказане майно було спільною сумісною власністю та не була проведена його первинна реєстрація. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Замкова, 24 в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області, що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 61,6 кв. м, житловою площею 34,5 кв. м, підсобною площею 27,1 кв. м; сараю літ. «Б»; погребу літ. «пг»; огорожі «1»; воріт «2»; земельну ділянку площею 0,11 га кадастровий номер 6125582200:02:001:0026, що розташована в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області, що залишилось після смерті гр. [PERSON], який помер 07 лютого 2018 року. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник позивачки [PERSON] подав клопотання, в якому справу просить розглядати за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. У випадку визнання позову відповідачем просять повернути позивачці 50 відсотків витрат по сплаті судового збору. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, в суд надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та визнання позовних вимог, в якому позовні вимоги визнають. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, про слухання справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивачка [PERSON] народилася 13 липня 1974 року в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області, де проживає і зараз. Згідно заповіту від 28 грудня 2017 року, посвідченого в [PERSON] сільській раді Чортківського району Тернопільської області за реєстровим номером № 93, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким все належне йому майно заповів позивачці [PERSON], [INFO]. 07 лютого 2018 року помер [PERSON] в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області, про що 07 лютого 2018 року [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №01 та видане свідоцтво про смерть. Позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу щодо оформлення спадкових прав за вказаним заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку по вулиці Замкова, №24 (двадцять чотири) в селі Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області, що належали померлому "07" лютого 2018 року [PERSON]. Згідно даних [PERSON], приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу, за заявою [PERSON] про прийняття спадщини "06" серпня 2018 року заведено спадкову справу № 299/2018 до майна померлого [PERSON]. Інших заяв у зв'язку з цією спадковою справою не надходило. 30\~серпня 2018\~року за\~реєстровим №\~906\~[PERSON] видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~земельну ділянку,\~кадастровий номер\~6125582200:02:001:0025, площею 0,1686 гектарів в межах згідно з планом, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Горішня Вигнанка, Чортківського району Тернопільської області. Згідно п. З ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, [PERSON] 09 жовтня 1948 році зареєстрував шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище - Василець) Єфімією Іванівною, яка померла 27 жовтня 2013 року, про що 28 жовтня 2013 року [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №28 та видане свідоцтво про смерть. Позивачкою представлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане [PERSON] сільською радою Чортківського району Тернопільської області "26" грудня 2016 року, та зареєстроване у Чортківському обласному комунальному міжрайонному бюро технічної інвентаризації "10" січня 2007 року, номер запису:248 в книзі:2, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17321158, на ім'я [PERSON]; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №791424, виданий [PERSON] сільською радою, Чортківського району, Тернопільської області, на підставі рішення сесії [PERSON] сільської ради від "15" травня 1996 року, та зареєстрований Чортківським районним відділом земельних ресурсів Тернопільської області, в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №б/н, на ім'я [PERSON] Згідно ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, що перебуває у власності, припиняється право власності на земельну ділянку, на якій розташований цей об'єкт. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій він розміщений. Отже відповідно до ст. ст. 60, 61 Сімейного кодексу України указаний вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав спадкодавцю та його дружині на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки набутий ними за час перебування у зареєстрованому шлюбі. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, п. 2 ст. 370 Цивільного кодексу України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі Порядку), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Згідно ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Враховуючи наведене, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ст. 1226 Цивільного кодексу України у разі смерті одного із учасників спільної сумісної власності його частка може бути визначена судом за позовом спадкоємців. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивачки і повернення їй з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Outcome: approved