Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Першотравневий районний суд м.Чернівці із позовною заявою до [PERSON], ДП «Сетам» в особі Чернівецької філії ДП «Сетам», треті особи на стороні відповідача: Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «КБ «Надра», [PERSON], в якій просить визнати недійсними електронні торги від 02 листопада 2016р. та Акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 09 листопада 2016р. [PERSON] свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що його не було належним чином повідомлено про призначення експертної оцінки належного йому нерухомого майна, яку проводив оцінювач [PERSON] за звітом від 14 квітня 2016р., позбавлено права на оскарження в 10-денний строк постанови державного виконавця про призначення експертизи по визначенню вартості майна, чим порушено його права, які визначені Законом України «Про виконавче провадження» та п.3.19, 3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Крім того, позивач зазначає, що на реалізацію виставлено обєкт нерухомості, площа якого на день продажу не відповідала площі обєкту, що був оцінений в квітні 2016р., а дана обставина вплинула на вартість обєкта нерухомості. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволені за безпідставністю, що підтвердила в своїх поясненнях та письмових запереченнях. Представник відповідача ДП «Сетам». В зал судового засідання не з»явився. Представник третьої особи - відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області позов [PERSON] не визнав, просив у його задоволені відмовити, про що надав суду письмові заперечення. Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк», представник третьої особи ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] в зал судового засідання не з»явилися. Заслухавши пояснення і заперечення сторін у справі, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що позовні вимоги позивача [PERSON] є необгрунтованими, безпідствними і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що у третьої особи - відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на примусовому виконані перебували виконавчі листи про стягнення з [PERSON] заборгованостей на користь ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «КБ «Надра», гр. [PERSON], управління ПФУ в Садгірському районі м. Чернівці та держави, по яким відкрите зведене виконавче провадження №28291036. 30 жовтня 2013р. на підставі постанови про доручення проведення виконавчих дій, державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького міського управління юстиції [PERSON] складено акт опису і арешту майна нежитлової будівлі-магазину, яка розташована по вул. В.Чкалова, 27-а м. Чернівці, загальною площею 76,90 кв.м. У квітні 2016р., за постановою відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, субєктом оціночної діяльності [PERSON] визначено вартість нежитлової будівлі-магазину по вул. В.Чкалова, 27-а м. Чернівці в сумі 914802 грн. 00 коп. 13 травня 2016р. від позивача [PERSON] надійшла заява-заперечення щодо оцінки вартості нерухомого майна та клопотання про проведення рецензування звіту про оцінку майна нежитлової будівлі-магазину по вул.Чкалова, 27-а м. Чернівці. Державним виконавцем клопотання [PERSON] задоволено, на підставі п.4 ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, призначено рецензування звіту про оцінку майна, про що винесено відповідну постанову, яку надіслано сторонам виконавчого провадження 23 травня 2016р. При цьому, позивачу (боржнику у виконавчому провадженні) [PERSON] розяснено, що витрати пов'язані з рецензуванням звіту несе сторона, що заперечує проти результатів оцінки та зобовязано його в строк до 31 травня 2016р. надати на адресу відділу договір щодо проведення відповідних робіт заключений з експертом, суб'єктом оціночної діяльності та/або підтверджуючі документи про сплату його послуг. Судом встановлено, що позивач [PERSON] законну вимогу державного виконавця не виконав, договір на рецензування звіту про оцінку майна не уклав, оплату робіт за здійснення рецензування не здійснив, у звязку з чим 02 липня 2016р. повернуто без виконання постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності та оригінал звіту із рецензування. Крім того, [PERSON] оскаржував дії державного виконавця щодо оцінки майна в судовому порядку. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 вересня 2016р. по справі №725/4431/16-ц, скарга повернута [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2016р., апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 вересня 2016р. відхилено, а оскаржуєму ухвалу суду І інстанції залишено без змін. На підставі договору між управлінням ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та ДП «Сетам» майно позивача (боржника) [PERSON] (одноповерхову цегляну нежилу будівлю, загальною площею 76,9 м.кв., площа забудови 96,1 м.кв., висота поверху 3,0 м.кв., фундамент бетонно-стрічковий, стіни цегляні, покрівля - металочерепиця, вікна та двері металопластикові, підлога керамічна плитка, оздоблення штукатурка, водоемульсійне фарбування, внутрішнє інженерне устаткування електроенергія, вода, каналізація) було передано на реалізацію шляхом проведення прилюдних торгів за стартовою ціною 914802 грн. 00 коп. У звязку із відсутністю допущених учасників до торгів, торги від 25 серпня 2016р. та від 28 вересня 2016р. визнано такими, що не відбулися. При цьому, виставлене на торги нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], було двічі уцінено до 777581 грн. 70 коп., а в подальшому до 640361 грн. 40 коп. За результатами проведення прилюдних торгів від 02 листопада 2016р., їх переможцем визначено єдиного допущеного учасника № 2 [PERSON], яка запропонувала ціну за нерухоме майно в сумі 640361 грн. 40 коп. Після оплати [PERSON] коштів за придбане майно, на підставі протоколу про проведення електронних торгів від 02 листопада 2016р., відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 09 листопада 2016р. видано покупцю акт про проведені електронні торги, на одноповерхову цегляну нежилу будівлю-магазину під №27-А по вул. Чкалова м. Чернівці, загальною площею 76,90 кв.м. Враховуючи встановлені обставини справи, аналізуючи їх в сукупності із здобутими доказами, суд вважає безпідставними і необгрунтованими доводи позивача [PERSON] про порушення його прав щодо належного повідомлення про призначення експертної оцінки спірного майна, позбавлення права на оскарження рішення державного виконавця і оцінки майна, оскільки позивач ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, подав клопотання про рецензування звіту про оцінку майна, яке було задоволено. Також, позивач [PERSON] скористався правом на оскарження дій державного виконавця в судовому порядку, про що свідчать ухвали судів першої та апеляційної інстанції. Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що однією із позовних вимог [PERSON] є визнання недійсним акту про проведення електронних торгів державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області [PERSON] від 09 листопада 2016р. Відповідно до змісту позовної вимоги, предметом оскарження є рішення посадової особи державної особи державної виконавчої служби, яке оформленно у формі акту та створює правові наслідки для набуття права власності на майно відповідачем [PERSON] Враховуючи вищенаведене, акт державного виконавця є рішенням субєкта владних повноважень та може бути оскаржене до суду, однак відповідачем має виступати орган (посадова особа), який прийняв відповідне рішення. Позовна заява [PERSON] з вимогою про визнання недійсним акту про проведення електронних торгів державного виконавця Манжосова М.П. від 09 листопада 2016р., не предявлена до належної особи відповідача, а [PERSON] не є належною стороною у справі, що відповідає за законність чи протиправність рішення державного органу виконавчої служби. Верховний суд України у справі №6-116цс12 довів свою позицію по даним категоріям справ і зазначив, що відчудження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому сторонами такої угоди є продавець і покупець. Отже і відповідачами за даною категорією позовів повинні бути особа, яка придбала майно (покупець) та особа, що продала таке майно (продавець), яким у даному випадку є також і підрозділ виконавчої служби. Під час розгляду справи, судом не знайшли підтвердження доводи позивача [PERSON] щодо реалізації арештованого майна площею, яка не відповідає дійсності та є меншою ніж фактична площа нежитлової будівлі-магазину. Як вбачається із матеріалів справи, нерухоме майно позивача [PERSON] було оцінено у квітні 2016р., і складалось із одноповерхової цегляної нежилої будівлі літ.«А», загальною площею 76,90 м.кв., площа забудови 96,10 м.кв., висота поверху 3,0 м.кв., фундамент бетонно-стрічковий, стіни цегляні, покрівля - металочерепиця, вікна та двері металопластикові, підлога керамічна плитка, оздоблення штукатурка, водоемульсійне фарбування, внутрішнє інженерне устаткування електроенергія, вода, каналізація, що підтверджується звітом субєкта оціночної діяльності із матеріалами фотофіксації; копією технічного паспорта на будівлю по вул. Чкалова, 27-а м. Чернівці від 2006 року; витягом із реєстру прав власності про зареєстровані за [PERSON] права на нерухоме майно. У період часу з квітня 2016р. по 13 червня 2016р., [PERSON] до нежитлової будівлі-магазину літ. «А» по вул. Чкалова, 27-а м. Чернівці, загальною площею 76,90 кв.м. самовільно, без будь-якого дозволу на виконання таких робіт, за відсутності в нього правоустановчих документів на земельну ділянку, побудовано із деревяних матеріалів 2 обєкти, які обліковано працівниками Чернівецького МКБТІ «торговий зал», «комора», а в горищному просторі будівлі облаштовано приміщення, що обліковане «мансардою» (листи департамену Чернівецької міської ради від 01.12.16 та управління ДАБІ у Чернівецькій області від 08.12.16). При цьому, Чернівецьким МКБТІ, при внесені до технічного паспорта відомостей про самочинно побудовані обєкти літ.літ. «А-І», «А-ІІ» та «МС», їх площу включено до загальної площі будівлі літ. «А», внаслідок чого площа цього обєкта за матеріалами інвентаризації збільшилась із 76,90 кв.м. до 158 кв.м. Як встановлено судом, [PERSON] самочинно збудовані обєкти не узаконив, в екслуатацію не здав та право власності на день продажу не оформив. Частинами 2 і 3 статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що п раво власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 376 цього кодексу, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно із ч.4 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі. Враховуючи обставини справи, влаштування [PERSON] прибудов, що проінвентаризовані літ.літ. «А-І», «А-ІІ» та «МС» по вул. Чкалова, 27-а м. Чернівці без документів на землекористування, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, а також беручи до уваги, що вказані вище обєкти не прийняті в експлуатацію та права на них не зареєстровано у встановленому порядку, позивач не набув на такі обєкти нерухомості право власності і юридично не є їх власником. Що стосується включення Чернівецьким комунальним міським бюро технічної інвентаризації площі обєктів, які проінвентаризовані літ.літ. «А-І», «А-ІІ» та «МС» по вул. Чкалова, 27-а м. Чернівці до загальної площі основної будівлі літ. «А», суд не бере до уваги такі докази позивача, оскільки вони суперечать поданим доказам у справі, вимогам законодавчих і підзаконних актів, будівельним нормам, стандартам і правилам виходячи з наступного: Як вбачається із матеріалів справи, обєкти, які проінвентаризовані в технічному паспорті від 13 червня 2016р. літ.літ. «А-І», «А-ІІ» виготовлені із деревяних конструкцій, без фундамента, що примикають до основної будівлі літ.«А» та обліковані як (торговий зал і комора). Приміщення, що обліковано «мансардна» розташоване у горищному просторі будівлі літ. «А» має площу 31,00 кв.м., висоту стін 1,50 м та 2,60 м. і використовується як офіс. Відповідно до п. 2.3 Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24 травня 2001р., «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», о сновними приміщеннями громадських будинків та споруд (далі будинків) є приміщення, які визначають їх функціональне призначення. Допоміжні приміщення - це приміщення, які виконують функції допоміжного (другорядного) значення в громадських будинках. Найбільш характерні з них-вестибюлі, коридори, холи, гардероби, вбиральні, комори тощо. Згідно із п. 3.1 Інструкції № 127, т ехнічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2 ..."Громадські будинки та споруди. Основні положення", о сновні будинки, господарські будівлі....) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди. Під час інвентаризації повинні бути обстежені основні конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, надпідвальні, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля; внутрішнє і зовнішнє опорядження; системи опалення та вентиляції водопровідно-каналізаційне обладнання, газове і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи тощо. Пунктом 3.2 даної Інструкції зазначено, що обміру підлягають будинки, квартири (кімнати, жилі блоки, секції в гуртожитках), господарські будівлі та споруди, передбачені в розділі 2 . Будівлі тимчасового характеру (навіси, палатки, кіоски, накриття, літні душі, теплиці, покриті поліетиленовою плівкою тощо) обміряються та включаються до матеріалів інвентаризації. Це будівлі - збірно-розбірні, без фундаменту, з недовговічного матеріалу, сезонного використання (без утеплення основних огороджувальних конструкцій). Відповідно до п. 6.3 та 7 Інструкції №127, загальна площа громадського будинку визначається як сума площ усіх поверхів (включаючи технічні, мансардний, цокольний та підвальні). Площа антресолей, переходів до інших будинків, засклених веранд, галерей і балконів залів для глядачів та інших залів уключається до загальної площі будинку. Площу багатосвітлових приміщень слід уключати до загальної площі будинку в межах тільки одного поверху. Площа горища (технічного горища), технічного підпілля, якщо висота від підлоги до низу конструкцій, що виступають, менше 1,9 м, а також лоджій, тамбурів, зовнішніх балконів, портиків, ґанків, зовнішніх відкритих сходів до загальної, корисної та розрахункової площі громадського будинку не включається. Прибудови одного і того самого призначення та з одного і того самого матеріалу, що й основний будинок, уключаються до основного об'єму будинку, прибудови, які не відповідають цим вимогам, обміряються і враховуються окремо та до основного об'єму будинку не включаються. Додатком 9 до Інструкції №127 передбачено правила розрахунку загальної, корисної та розрахункової площі, будівельного об'єму, площі забудови та поверховості громадських будинків. ДБН В2.2-9-2009 "Громадські будинки і споруди. Основні положення" дано визначення наступним термінам: Горище - простір між конструкціями покрівлі (зовнішніх стін) та перекриттям верхнього поверху. Поверх мансардний - поверх, у якому приміщення розташовані в об'ємі горища, при цьому площа горизонтальної частини стелі приміщень має бути не менше ніж половина площі підлоги, а висота стін до низу похилої частини стелі - не менше 1,6 м. Загальна площа громадського будинку визначається як сума площ усіх поверхів (включаючи технічні, мансардний, цокольний та підвальні). Площа горища (технічного горища), технічного підпілля, якщо висота від підлоги до низу конструкцій, що виступають, менше 1,9 м, а також лоджій, тамбурів, зовнішніх балконів, портиків, ґанків, зовнішніх відкритих сходів до загальної, корисної та розрахункової площі будинку не включається. Площу приміщень будинків слід визначати за їх розмірами, виміряними між опорядженими поверхнями стін і перегородок на рівні підлоги (без врахування плінтусів). При визначенні площі мансардного приміщення враховується площа цього приміщення з висотою похилої стелі не менше 1,9 м. Як вбачається із технічного паспорта на нежитлову будівлю-магазин по вул.В.Чкалова, 27-А м. Чернівці та підтверджується і узгоджується з іншими письмовими доказами у справі, одна із стін мансардного приміщення у спірній будівлі має висоту 1,50 м, є нижчою за 1,60 м; частина мансардного приміщення має висоту похилої стелі меншу за 1,90 м, тому таке приміщення у громадському будинку згідно чинних будівельним норм, стандартів і правил не можна відносити і обліковувати «мансардною» та включати його площу до загальної площі основної будівлі літ.«А»., через невідповідність вимогам будівельних норм, стандартів і правил. Наведене також пітверджується і висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 09 грудня 2016р., проведеного СП «Західно-Українським експертно-консультативним центром». Із висновку спеціаліста також вбачається, що обєкти позначені Чернівецьким МКБТІ у технічному паспорті від 13 червня 2016р. літ.літ. «А-І», «А-ІІ» (прибудова), які згідно доводів позивача підтверджують невідповідність загальної площі проданої на торгах будівлі фактичній, не являються обєктами нерухомого майна, а тимчасовими спорудами і підлягали технічній інвентаризації із позначенням окремими літерами, без включення їх площі до загальної площі нежитлової будівлі літ. «А». Що стосується проінвентаризованого приміщення «МС» із назвою мансарда», то воно не підлягало технічній інвентаризації і внесенню таких відомостей до матеріалів технічного паспорту від 13 червня 2016р. із включенням площі приміщення в загальну площу будівлі літ. «А», через невідповідність приміщення вимогам ДБН В.2.2-9 «Громадські будинки і споруди. Основні положення», «Інструкції про порядок технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна». Приміщення «МС» підлягало обліку як «горище», а останнє згідно п.6.3 «Інструкції про порядок технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» №127 від 24 травня 2001р. до загальної, корисної і розрахункової площі громадського будинку не включається. Спеціалістом визначено, що нежитлова будівля-магазину літ.«А» по вул.В.Чкалова, 27-А в м. Чернівці, на час обстеження складається з: торгівельного залу площею 45,30 кв.м., підсобних приміщень площами 11,30 кв.м. та 9,20 кв.м., коридора площею 9,20 кв.м., вбиральні площею 1,90 кв.м. і складає загальну площу 76,90 кв.м. Із матеріалів технічної інвентаризації проведеної Міжрегіональним експертно-правовим центром м. Київ від 16 грудня 2016р. вбачається, що по вул.Чкалова, 27-а м. Чернівці, розташована будівля літ. «А» загальною площею 76,90 кв.м., її склад, площа та цільове призначення приміщень відповідає призначенню будівлі із даними реєстру прав власності, звітом про оцінку майна, складеного оцінювачем [PERSON] у квітні 2016р. та фактичим станом, площею, цільовим призначенням у даний час і вказує про те, що на торги було виставлено і в подальшому реалізовано нежитлову будівлю-магазину за однією і тією ж площею і цільовим призначенням. Суд не бере до уваги наданий доказ позивачем [PERSON] технічний паспорт на нежитлову будівлю-магазин від 13 червня 2016р., що містить відомості про інший склад і площу нерухомого майна по вул. В. Чкалова, 27-а м.Чернівці, оскільки даний документ не відповідає вимогам містобудівного законодавства, про що вказано у п.1 висновку експерта від 09 грудня 2016р., а внесена до нього інформація про інветаризовані обєкти та визначену загальну площу суперечить іншим доказам по справі та нормам матеріального права, ДБН, які визначають порядок інвентаризації обєктів нерухомого майна, їх літерування та підрахунок загальної площі громадського будинку. Судом не встановлено даних про порушення права власності [PERSON] третіми особами, відповідачем [PERSON] на розміщені ним інших обєктів по вул. Чкалова, 27-а м. Чернівці, які не належать до нерухомого майна. Поряд з цим, судом не здобуто доказів про те, що при проведенні електронних торгів нерухомого майна нежитлової будівлі магазину, розташованого в м.Чернівці, вул. В.Чкалова, 27-а, були допущені порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження»; Наказу Міністерства юстиці України від 02 квітня 2012р. № 512/5 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» та «Порядок реалізації арештованого нерухомого майна шляхом електронних торгів», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22 грудня 2015р. №2710/5 і тому у задоволенні позовної заяви [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів від 02 листопада 2016р. та акту державного виконавця про проведені електроні торги від 09 листопада 2016р. слід відмовити. Статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У вказаній справі, відповідачем [PERSON] понесені судові витрати в сумі 536,80 грн. за звернення в апеляційний суд. Вказані витрати необхідно стягнути з позивача [PERSON] Також відповідачкою [PERSON] витрачено 2940 грн. за проведення експертне будівельно-технічне дослідження від 09 грудня 2016р. №946 , але вказані витрати суд не визнає судовими, і вказані витрати не повинні стягуватись зі сторони. На підставі наведеного та

Outcome: approved